Johann Demel von Elswehr
Johann Demel von Elswehr | |
---|---|
![]() Johann Demel von Elswehr, před r. 1892 | |
Poslanec Frankfurtského parlamentu | |
Ve funkci: 1848 – 1849 | |
Poslanec Říšské rady | |
Ve funkci: 1861 – 1865 | |
Ve funkci: 1867 – 1892 | |
Poslanec Slezského zemského sněmu | |
Ve funkci: 1861 – 1892 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Ústavní strana (staroněmci–Klub levice) (Sjednoc. levice) (Německorak. klub) (Sjednoc. něm. levice) |
Narození | 29. března 1825 Těšín Rakouské císařství ![]() |
Úmrtí | 15. září 1892 (ve věku 67 let) Opava Rakousko-Uhersko ![]() |
Místo pohřbení | Municipal cemetery in Cieszyn |
Děti | Leonhard Demel von Elswehr |
Příbuzní | Benjamin Demel (bratr) |
Alma mater | Vídeňská univerzita |
Ocenění | Řád Františka Josefa |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Johann Nepomuk Demel von Elswehr (29. března 1825 Těšín – 15. září 1892 Opava[1]),[2][3] byl rakouský advokát a politik německé národnosti, v 2. polovině 19. století poslanec Říšské rady, starosta Těšína.
Biografie
Jeho otec Anton Josef Kajetán Demel byl advokátem, původem z Opavy. Johann vychodil obecnou školu a gymnázium v Těšíně a pak v letech 1842–1847 absolvoval Právnickou fakultu Vídeňské univerzity. Promoval roku 1850. Roku 1847 nastoupil jako koncipista do advokátní kanceláře otce v Těšíně. Během revolučního roku 1848 byl zvolen za poslance celoněmeckého Frankfurtského parlamentu v obvodu Těšín. Zasedal tam od 9. října 1848. Byl členem liberální levice (tzv. březnový klub, který vedl Robert Blum). V parlamentních výborech se zabýval přípravou chystané říšské ústavy a volebního zákona. V březnu 1849 podpořil velkoněmecký demokratický stát. Když byl frankfurtský parlament v květnu 1849 rozpuštěn, přešel do zbytkového parlamentu ve Stuttgartu, který zasedal do června 1849. Pak otálel s návratem do Rakouska, kde se obával stíhání pro své demokratické postoje. Do poloviny roku 1850 pobýval incognito v Drážďanech. Do monarchie se vrátil teprve poté, co mu byla udělena milost. Pobýval v Bílsku pod policejním dozorem a byl mu znemožněn výkon profese advokáta.[3][2]
Po obnovení ústavního systému vlády se roku 1861 vrátil do Těšína. Téhož roku byl zvolen starostou města. Od roku 1864 měl v Těšíně notářský úřad a od roku 1865 advokátní kancelář. Ve funkci starosty setrval až do roku 1891, s malou přestávkou v roce 1875. Město za jeho působení mělo vyrovnaný rozpočet a prodělalo velký rozvoj. Po prusko-rakouské válce v roce 1866 vyjednal zmírnění kontribucí a zamezil demolici mostu přes řeku Olši. Získal za to šlechtický titul von Elswehr. Roku 1891 mu byl udělen Řád Františka Josefa. Roku 1882 získal čestné občanství Těšína.[3]
V zemských volbách v roce 1861 byl zvolen za poslance Slezského zemského sněmu. Byl členem zemského výboru a zpravodajem při projednávání zemského rozpočtu.[3] Zemský sněm ho delegoval i do Říšské rady (tehdy ještě volené nepřímo) za kurii městskou, obvod Těšín. Opětovně byl zemským sněmem do vídeňského parlamentu vyslán roku 1867, 1870 a 1871. Uspěl i v prvních přímých volbách do Říšské rady roku 1873 za městskou kurii, obvod Těšín, Frýdek, Odry atd. Mandát zde obhájil i ve volbách do Říšské rady roku 1879, volbách do Říšské rady roku 1885 a volbách do Říšské rady roku 1891.[4] K roku 1861 se uvádí jako notář a starosta, bytem v Těšíně.[5]
V zákonodárných sborech patřil k provídeňské Ústavní straně, odmítající federalistické aspirace neněmeckých etnik.[3] V roce 1878 je na Říšské radě řazen mezi členy staroněmeckého Klubu levice.[6] Jako ústavověrný kandidát se uvádí po volbách roku 1879.[7] Od roku 1881 patřil do klubu Sjednocené levice, do kterého se spojilo několik ústavověrných proudů německých liberálů.[8] Za tento klub byl zvolen i ve volbách roku 1885.[9] Po rozpadu Sjednocené levice přešel do frakce Německorakouský klub.[10] V roce 1890 se uvádí jako poslanec obnoveného klubu německých liberálů, nyní oficiálně nazývaného Sjednocená německá levice.[11] Ve volbách roku 1891 byl na Říšskou radu zvolen za klub Sjednocené německé levice.[12]
Roku 1884 byl zvolen náměstkem slezského zemského hejtmana. Vytvořil vlivnou dvojici s hejtmanem Heinrichem Larischem-Moennichem.[3]
Zemřel roku 1892 během zasedání zemského sněmu v Opavě.[3][13]
Johann Demel se oženil roku 1853 s Franziskou, roz. Klapsiovou († 1879), dcerou evangelického pastora.[14] Roku 1885 se oženil s Hermine roz. Friedrichovou. Z jeho dětí byli významní politik Leonhard a egyptolog Hans.[15]
Jeho bratr Benjamin Demel byl starostou Kroměříže.[16]
Odkazy
Reference
- ↑ Matriční záznam o úmrtí a pohřbu farnosti Opava (kostel sv. Ducha)
- ↑ a b Reichsraths-Almanach für die Session 1867. Vídeň: K.k. Hof- und Univ.-Buchhandlung Wien, 1867. Dostupné online. Kapitola Demel Johann, s. 95–96. (německy)
- ↑ a b c d e f g Johann Nepomuk Demel von Elswehr [online]. tesin.cz [cit. 2014-07-04]. Dostupné online.
- ↑ Databáze stenografických protokolů a rejstříků Říšské rady z příslušných volebních období, http://alex.onb.ac.at/spa.htm.
- ↑ http://alex.onb.ac.at/cgi-content/alex?aid=spa&datum=0001&page=116&size=45
- ↑ Posel z Prahy, 11. 4. 1878, s. 1.
- ↑ Das Vaterland, 11. 7. 1879, s. 1-2.
- ↑ Das Vaterland, 21. 11. 1881, č. 321, s. 1.
- ↑ Našinec, 14. 6. 1885, s. 1-2.
- ↑ Südsteirische Post, 13. 4. 1887, č. 29, s. 3.
- ↑ Südsteirische Post, 14. 2. 1891, s. 2.
- ↑ Národní listy, 25. 3. 1891, s. 5.
- ↑ VALEČEK, Michal: „Náš starosta je mrtev!“ Reflexe úmrtí těšínského starosty Johanna Demela Ritter von Elswehr v dobovém tisku. Těšínsko, 2022, roč. 65, č. 2, s. 37-50.
- ↑ KUBICA, Grażyna. Cieszyn Cieszynianek - kulturowy obraz miasta w literackich narracjach jego mieszkanek: Edith Schmettan-Demel i Bronisławy Uher. Przegląd Kulturoznawczy. 2017, čís. 4 (34), s. 474.
- ↑ Archivovaná kopie. www.parlament.gv.at [online]. [cit. 2020-04-15]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-07-31.
- ↑ Der Friedhof von Kremsier. Mährisches Tagblatt. Listopad 1893, čís. 254, s. 3. Dostupné online.