Josef Matěj Navrátil
Josef Matěj Navrátil | |
---|---|
![]() Josef Navrátil (obraz J. Čermáka) | |
Narození | 17. února 1798 Slaný České království ![]() |
Úmrtí | 21. dubna 1865 (ve věku 67 let) nebo 22. dubna 1865 (ve věku 67 let) Praha Rakouské císařství ![]() |
Místo pohřbení | Olšanské hřbitovy |
Alma mater | Akademie výtvarných umění v Praze |
Povolání | malíř, ilustrátor a učitel |
Děti | Antonín Navrátil |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Josef Matěj Navrátil (17. února 1798 Slaný[1][2] – 21. dubna 1865 Praha[3][pozn. 1]) byl český malíř.
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Josef_Navr%C3%A1til_Pam%C4%9Btn%C3%AD_deska.jpg/220px-Josef_Navr%C3%A1til_Pam%C4%9Btn%C3%AD_deska.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Slany_KL_CZ_mestansky_dum_cp_12_Vinarickeho_ul_163.jpg/220px-Slany_KL_CZ_mestansky_dum_cp_12_Vinarickeho_ul_163.jpg)
Josef Matěj Navrátil se vyučil u otce malířem pokojů. Od roku 1801 žil v Praze.[2] Po studiu na pražské Akademii (1819–1823, prof. Josef Bergler) se stal malířem-dekoratérem. Dál se vzdělával, také na četných cestách do zahraničí, zvláště do Švýcarska[2], cestoval ale také do Belgie, Francie, Itálie a Německa.[2] Alpy navštívil poprvé roku 1843 a v následujících letech se sem pravidelně vracel. Jeho nástěnné malby z tohoto raného období zdobí dodnes různé objekty v Praze (včetně Pražského hradu a Poštovního muzea) a zámky v Liběchově[2] (kde zajistil malířskou výzdobu v letech 1838–1854), Ploskovicích, Zákupech, Jirnech (s jeho známým Alpským pokojem) a jinde.
Jeho věhlas rostl a v roce 1850 se stal předsedou Jednoty výtvarných umělců.[6] O jedenáct let později ale musel své aktivní malířské dráhy zanechat, protože částečně ochrnul na následky záchvatu mrtvice. Dožil v chudobě.
Zemřel roku 1865 a byl pohřben na Olšanských hřbitovech.
Rodinný život
Josef Navrátil byl ženat, s manželkou Terezií, rozenou Mairanovou (1799–1887) měl tři syny a jednu dceru.[7] Druhá dcera Emilie (* 1826) zemřela po porodu.[8] V roce 1859 zemřel jeho syn Antonín, který byl rovněž malířem.[6]
Posmrtné hodnocení
Po smrti Josefa Matěje Navrátila byla jeho díla zapomenuta. Poprvé byla souborně prezentována až v roce 1909 na první výstavě věnované tomuto malíři v Rudolfinu.[6] Díky tomu se tak stala díla Josefa Matěje Navrátila předmětem zájmu historiků umění. V roce 1952 se po něm byla pojmenována ulice poblíž Karlova náměstí v Praze.[9]
Inspiroval fotografa Josefa Sudka, který v padesátých letech objevuje jeho malířská zátiší, která reprodukoval nejen pro tisk, ale také sám pro sebe. Nechal se jimi ovlivnit při zaznamenávání kolínské krajiny a po druhé světové válce vytvořil cyklus Zátiší podle Navrátila, 1954.
Dílo
J. M. Navrátil byl vynikající krajinář, ale nejvíce se zapsal svými zátišími a figurálními malbami a jejich skicami. V práci s barevnou skvrnou navazuje na světelnou malbu období rokoka. V duchu dobového romantismu klade důraz na vystižení snivé atmosféry horské přírody.[10] V jeho obrazech dochází k míšení nejrůznějších stylů, ve skicách se dostává až na pokraj impresionismu.
Na císařském zámku v Zákupech při jeho úpravách jako budoucího sídla císaře v letech 1850 – 1853 s pomocí pomocníků vyzdobil 20 pokojů historickými a žánrovými obrazy, ornamenty, alegoriemi.[6][11]
Nástěnnými malbami vyzdobil Josef Navrátil v roce 1847 i tzv. Vávrův mlýn v Praze (v objektu sídlí Poštovní muzeum). Malby v usedlosti Jezerka se nedochovaly.
Expertizy obrazů
Josef Navrátil vytvořil desítky drobných studií - olejomaleb, zejména zátiší, ale málokdy své obrazy podepisoval. Ke znalcům jeho díla patřil historik umění, dr. Václav Vilém Štech, rovněž slánský rodák.
Citát
Velikým poučením a překvapením, které otevřelo bohatý pohled do naší minulosti, byla výstava Josefa Navrátila, pořádaná amatéry a sběrateli v Rudolfinu na začátku roku 1909. Znal jsem některé krajinky tohoto zapomenutého umělce, jehož K. B. Mádl celkem odbyl v historickém pohledu na naše umění v Památníku České akademie. Bývaly ozdobou staropražských domácností. Chodil jsem dlouho kolem výlohy Topičova závodu, kde stále nabízena byla jeho veliká krajina. Otec kdysi chtěl koupit toto dílo slánského rodáka – ale stálo sto šedesát korun, sumu přesahující učitelské možnosti.V. V. Štech [12]
Galerie
- Dílo Josefa Matěje Navrátila
- V zahradní restauraci (kolem 1850)
- Horská krajina u Vyššího Brodu (kolem 1830)
- Čtenářka (1850)
- Krajina se zříceninou
- V horách
- Ruiny Hradu – Kvaš
- Olej na papíru. Slepcův den.
- Josef Navrátil - Ruiny
Odkazy
Poznámky
- ↑ Tisk uváděl datum úmrtí 22. dubna.[4][5]
Reference
- ↑ Matriční záznam o narození a křtu Josefa Matěje Navrátila farnost Slaný
- ↑ a b c d e DOBNER, Libor. Slaný: Kapitoly z historie královského města. [s.l.]: Antikvariát Slaný, 2016. ISBN 978-80-270-0639-7. Kapitola Navrátil, s. 90.
- ↑ Matrika zemřelých, sv. Petr, 1857-1873, snímek 223. [s.l.]: Archiv hl. m. Prahy Dostupné online.
- ↑ Akademický malíř Navrátil zemřel. Moravská orlice. 1865-04-29, s. 3. Dostupné online. ISSN 1803-117X.
- ↑ Dne 22. dubna zemřel.... Lumír. 1865-05-04, s. 286.
- ↑ a b c d DOBNER, Libor. Slaný: Kapitoly z historie královského města. [s.l.]: Antikvariát Slaný, 2016. ISBN 978-80-270-0639-7. Kapitola Navrátil, s. 91.
- ↑ Soupis pražských obyvatel, Nawratil Joseph. [s.l.]: Archiv hl. m. Prahy Dostupné online.
- ↑ Matrika zemřelých, Týn 1816-1846, snímek 101. [s.l.]: Archiv hl. m. Prahy Dostupné online.
- ↑ Praha 1 - území, symboly, ulice, památky, historie. www.praha1.cz [online]. [cit. 2013-02-22]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-04-19.
- ↑ Dlábková M, in: Blažíčková-Horová Naděžda, Sekyrka Tomáš (eds.), 2008, s. 114
- ↑ ŠIMEK MGR, Jiří; RYDYGR ING, Zdeněk; KIRSCHNER, Bernard. Zákupy a okolí na starých pohlednicích. Hostivice: Mgr Petr Prášil, 2010. ISBN 978-80-86914-01-5. Kapitola Úvod, s. 10.
- ↑ V. V. Štech: V zamlženém zrcadle, Československý spisovatel, Praha, 1969, str. 200–201
Literatura
- Blažíčková-Horová Naděžda, Sekyrka Tomáš (eds.), Odkaz Josefa Hlávky Národní galerii v Praze, Národní galerie v Praze 2008, ISBN 978-80-7035-391-2
- Toman P., Josef Navrátil, Praha 1919
- Toman P., Seznam vystavených děl Josefa Navrátila, Rudolfinum Praha 1919
- Toman P., Josef Navrátil. Jeho život a dílo, Praha 1932
- Jaromír Pečírka: Josef Navrátil. Mánes - Melantrich, Praha 1940
- Volavka V., Josef Navrátil, Prameny sv. 36, Praha 1940
- Jaromír Pečírka: Josef Navrátil, Kolín n. L., 1951
- Macková O., Krajiny Josefa Navrátila, NG Praha 1960
- Macková O., a kol., Josef navrátil, obrazy a kresby, NG Praha 1965
- MACKOVÁ, Olga. Nové poznatky o obrazech Josefa Navrátila. K Výstavě v Kinského paláci 1965. Umění, roč. 14, 1966, č. 3, s. 231-246, obr.
- V. V. Štech: V zamlženém zrcadle, Československý spisovatel, Praha, 1969, str. 56, 91, 125, 134, 200–203, 215, 218, 225, 239
- Macková O., Josef Navrátil, ZČG Plzeň 1974
- Josef Navrátil a český romantismus. Katalog výstavy obrazů J. Navrátila a 19 malířů z let 1800–1870. Litoměřice červen–srpen 1987.
- Janištinová A., Josef Navrátil, Hlinsko 1991
- LEBROVÁ, Dobromila. Josef Matěj Navrátil, malíř [online]. Senior Tip [cit. 2023-09-10]. Dostupné online.
- VOLAVKOVKOVÁ-SKOŘEPOVÁ, Zdenka. Rod Navrátilů a některé problémy uměleckých počátků Josefa Navrátila. Umění, roč. 16, 1966, č. 4, s. 405-420, obr.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Matěj Navrátil na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Josef Matěj Navrátil
Autor Josef Matěj Navrátil ve Wikizdrojích (anglicky)
- Seznam prací o Josefu Navrátilovi v Bibliografii dějin českých zemí (Historický ústav AV ČR)
- Josef Matěj Navrátil v informačním systému abART
- ČT 2011, dokument Josef Navrátil: Vývěsní štíty pro vinárnu Chlumeckého
- Hrob Josefa Matěje Navrátila na pražských Olšanských hřbitovech