Karel Max Lichnovský
Karel Max Lichnovský | |
---|---|
![]() Kníže Karel Max Lichnovský (1912) | |
6. kníže Lichnovský z Voštic | |
Ve funkci: 18. října 1901 – 27. února 1928 (podle zákona z 10. prosince 1918 české republikánské zřízení tyto tituly neuznává) | |
Předchůdce | Karel Lichnovský z Voštic |
Nástupce | Wilhelm von Lichnowsky |
Německý velvyslanec ve Velké Británii | |
Ve funkci: 1912 – 1914 | |
Panovník | Vilém II. Pruský |
Německý velvyslanece v Rakousko-Uhersku | |
Ve funkci: 1902 – ? | |
Panovník | Vilém II. Pruský |
Stranická příslušnost | |
Členství | Freikonservative Partei |
Narození | 8. března 1860 Křižanovice Pruské království ![]() |
Úmrtí | 27. února 1928 (ve věku 67 let) Chuchelná Československo ![]() |
Místo pohřbení | Kaple svatého Kříže, hrobka rodiny Lichnovských |
Titul | ![]() |
Choť | Mechtilda Kristiana z Arco-Zinnebergu (od 1904) |
Rodiče | Karel Maria Lichnovský z Voštic a Marie z Croÿ |
Děti | Vilém Lichnovský z Voštic Leonora Lichnovská z Voštic Michael Lichnovský z Voštic |
Příbuzní | Kristiana Lichnovská z Voštic[1], Felix Lichnovský z Voštic[1] a Lucie Lichnovská z Voštic[1] (vnoučata) |
Sídlo | Hradec nad Moravicí |
Zaměstnání | diplomat |
Profese | diplomat a politik |
Ocenění | komtur 2. třídy Řádu Albrechtova |
Commons | Karl Max von Lichnowsky |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Karel Max Lichnovský z Voštic (německy Karl Max von Lichnowsky, 8. března 1860 Kreuzenort, dnes Krzyżanowice, Horní Slezsko, Prusko – 27. února 1928[2] Chuchelná, Československo) byl slezský šlechtic, německý diplomat a od roku 1912 do roku 1914 německý velvyslanec ve Velké Británii.[3] Byl členem horní komory pruského parlamentu.
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3e/Benz_21-50_PS%2C_Baujahr_1914_%2801%29.jpg/220px-Benz_21-50_PS%2C_Baujahr_1914_%2801%29.jpg)
Karel Max Lichnovský pocházel ze slezsko-moravské šlechtické rodiny Lichnovských z Voštic. Jeho rodiči byli kníže Karel Lichnovský z Voštic a Marie z Croÿ.
Nejprve vstoupil pruské armády, během krátkého období se však rozhodl Karel Max Lichnovský vyměnit armádu za diplomatické služby. Od roku 1885 pracoval jako atašé na londýnské ambasádě. Poté postupně pracoval v diplomatických službách ve Stockholmu, Konstantinopoli, Drážďanech, Bukurešti.
V roce 1902 se stal německým velvyslancem v Rakousku-Uhersku. V roce 1912 byl jmenován velvyslancem ve Velké Británii. V Londýně usiloval o rovnováhu mezi Německým císařstvím a Velkou Británií a doporučil opatrný postup při podpoře Rakousko-Uherska v době Červencové krize. Doporučoval, aby se Velká Británie stala prostředníkem ve sporech mezi Rakouskem a Srbským královstvím, které nastaly následkem atentátu na následníka trůnu Františka Ferdinanda d'Este. Jeho doporučení však nepodporovali německý císař Vilém II. a kancléř Theobald von Bethmann Hollweg. S vypuknutím první světové války byl odvolán a vrátil se do Německa. Aby ospravedlnil svůj postoj, napsal v roce 1916 soukromou brožuru s názvem Moje mise, která popisovala důvody jeho jednání v Londýně. V brožuře obviňoval německou vládu, že pro odvrácení války nic neučinila. Tato brožura se šířila ve vyšší společnosti. Později byla přejmenována na Lichnovského memorandum a proti jeho vůli zveřejněna. V roce 1917 byl vyloučen z horní komory pruského parlamentu a odešel z aktivní politiky.[4]
Rodina
V roce 1904 se oženil s hraběnkou Mechtildou Christianou Marií z Arco-Zinnebergu. Po svatbě manželé žili na zámcích v Hradec nad Moravicí a Chuchelná. Provozovali také společenský salón v Berlíně, kde v roce 1908 zakoupili dům v Buchenstrasse.
Z manželství se narodily tři děti: Vilém (Wilhelm; 1905–1975), Leonore (* 1906) a Michael (* 1909).
Spisy
- Domýšlivost či vůle?
- Memorandum prince Lichnovského. Moje londýnská mise 1912–1914. Publikováno skupinou přátel míru. Berlín 1918 ( online ).
- Na cestě do propasti. Londýnské zprávy, vzpomínky a další spisy. 2 vols. Drážďany 1927.[4]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Karl Max von Lichnowsky na německé Wikipedii.
- ↑ a b c Darryl Roger Lundy: The Peerage.
- ↑ Die kleine Enzyklopädie, Encyclios-Verlag, Zürich, 1950, Band 2 Seite 49
- ↑ Karel Maxmilián Lichnovský - Turistické informační centrum Hradec nad Moravicí. www.ichradec.cz [online]. [cit. 2020-05-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-09-30.
- ↑ a b LICHNOVSKÝ Karel Max - Viditelny-Macek.cz. viditelny-macek.cz [online]. [cit. 2020-05-25]. Dostupné online.
Literatura
- JUNG, Jiří: Lichnovští z Voštic a jejich sběratelské a stavební aktivity v letech 1848–1928; Ostravská univerzita, Ostrava, 2017; 303 s. ISBN 978-80-7464-917-2
- JUNG, Jiří: Chuchelná-Berlín. Kulturní a společenské styky Karla Maxe knížete Lichnowského a jeho ženy Mechtildy s berlínskou společností v první třetině 20. století in: Šlechtic v Horním Slezsku; Ostravská univerzita, Ostrava, 2011; s. 303–326 ISBN 978-80-7368-936-0
- Klaus Lindner: Karl Maximilián kníže Lichnowsky (1860–1928). In: Joachim Bahlcke (ed.): Slezské obrázky života. Svazek 9, Insingen 2007, ISBN 978-3-7686-3506-6, s. 305–315.
- UHLÍŘ, Dušan: Rodina knížat Lichnovských z Voštic mezi Vídní a Berlínem in: Šlechtic v Horním Slezsku; Ostravská univerzita, Ostrava, 2011; s. 289–302 ISBN 978-80-7368-936-0
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Karel Max Lichnovský na Wikimedia Commons
- Lichnowského monografie Moje mise v Londýně 1912–1914
- Karel Max Lichnovský na Literární mapě německy píšících autorů z Moravy a Slezska