Matěj Kopecký
Matěj Kopecký | |
---|---|
![]() | |
Narození | 24. února 1775 Libčany |
Úmrtí | 3. července 1847 (ve věku 72 let) Koloděje nad Lužnicí |
Místo pohřbení | Týn nad Vltavou |
Povolání | loutkoherec, herec, dramatik a loutkář |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Matěj Kopecký (24. února 1775 Libčany – 3. července 1847 Koloděje nad Lužnicí[1]) byl český loutkový divadelník. Mezi nositeli českého národního obrození zaujal význačné postavení.
Život
Matěj Kopecký byl synem loutkáře Jana Kopeckého, proto také do školy chodil jen krátce. Jeho cesta k loutkařině však byla klikatá a dlouhá. Jako šestnáctiletý se stal z vůle svých rodičů poddaným malého panství Lažanského na Blatensku. Odtud odešel do Prahy, kde se vyučil hodinářem. Po vyučení se oženil v Miroticích s Rozálií Holzäpfelovou[2] a po vzoru svého tchána se stal trhovcem. V roce 1798 byl povolán na vojnu, odkud byl propuštěn až v roce 1809. Z poslední vojenské kapitoly svého života se vrátil jako vojenský vysloužilec – invalida. Pokračoval v obchodnickém životě (obchodoval mj. s knoflíky a velbloudí srstí), ale už zájmově provozoval loutkové divadlo.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fd/M%C4%9Bstsk%C3%A9_muzeum_T%C3%BDn_nad_Vltavou_2021_%2838%29.jpg/220px-M%C4%9Bstsk%C3%A9_muzeum_T%C3%BDn_nad_Vltavou_2021_%2838%29.jpg)
V roce 1819 se rozhodl pro loutkářský život a podal si žádost ke krajskému úřadu v Písku o propůjčení jednoroční licence „K provozování mechanických představení“. Tu musel poté každoročně prodlužovat.
V Kvíčalovské chalupě v Miroticích (Rybářská ul. čp. 112) žil v letech 1795 až 1836. Pak se přestěhoval do Přečína (místní část Vacova u Strakonic). Zde pokračoval v provozování loutkářských představení.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Matej_Kopecky_grave.jpg/170px-Matej_Kopecky_grave.jpg)
Poslední měsíce svého života prožil v Kolodějích nad Lužnicí u svého přítele Václava Šonky, kde také zemřel. Byl pochován v Týně nad Vltavou. Pomník na hřbitově u západní stěny kostela sv. Víta však je jen symbolický náhrobek (kenotaf), zřízený v roce 1905 díky vltavotýnským ochotníkům, v roce 1927 ozdobený reliéfním portrétem Matěje Kopeckého od vltavotýnského malíře Jaroslava Vojny podle předlohy Mikoláše Alše, v současné podobě po rekonstrukci zásluhou občanského sdružení Patriot. Místo původního hrobu, kde byl Matěj Kopecký na hřbitově skutečně pochován, není známo.[3]
Měl 15 dětí, dospělosti se dožilo jen šest. Tři z nich – synové Josef, Václav a Antonín – se také věnovali loutkářství, stejně jako jejich potomci a příbuzní.
Syn Matěje Kopeckého – Václav Kopecký (1801–1871) měl dceru Arnoštku Kupeckou, která byla jednou z prvních českých loutkohereček. Známý je též syn Václava Kupeckého, tedy vnuk Matěje Kopeckého – Jindřich Kopecký (1846 – 1927), který byl též loutkohercem.[4]
V průběhu svého života Matěj Kopecký udával datum svého narození z různých důvodů podle situace různě. Dlouho byl uváděno 28. května 1762, skutečné datum 24. února 1775 bylo objasněno z matriky zásluhou mirovického archiváře a badatele Jana Tomana v roce 1944. Naproti tomu o datu úmrtí nebylo pochyb: zemřel 3. července 1847 a byl pohřben na neoznačeném místě na hřbitově v Týně nad Vltavou. Datum úmrtí potvrzuje známý a poněkud kontroverzní zápis v knize zemřelých, který provedl týnský kaplan Jan Snížek: „3. Julio zemřel v Kolodějích čp. 37 a na tejnském hřbitově pochován Matěj Kopecký, komediant z Mirotic, vdovec a žebrák.“ [5]
O loutkářově smrti kolují dvě legendy - jedna uvádí podlehnutí mrtvici cestou za synem, druhá o tom, jak zemřel při ohlašování dalšího představení.[6]
Dílo
Kopecký byl vlastenec, hrál česky a je přezdíván „patriarcha českého loutkářství“. Jeho hlavní témata byla Faust, český Honza a čerti.
Hry: Oldřich a Božena, Loupežníci na zámku.
Knižně
Tradice a ohlasy
V rodě Matěje Kopeckého se v loutkářské tradici dosud úspěšně pokračuje. Velmi intenzivně se k tomuto rodu hlásil i komunistický ministr kultury Václav Kopecký.[10]
Na jeho tvorbu také navazovali Jiří Trnka a Hermína Týrlová.
Jeho popularitě významně pomohl Mikoláš Aleš (rodák z Mirotic), který nakreslil jeho podobiznu. O Matěji Kopeckém se zmiňuje také Josef Václav Frič, který ve 40. letech 19. století navštívil jeho představení Doktor Faust. Slavná postava Matěje Kopeckého byl také Kašpárek.
V roce 1947 byla v areálu zámeckého parku v Kolodějích odhalena Matěji Kopeckému věnovaná socha plačícího kašpárka s protrženým bubnem. Vzhledem k budování přehradní nádrže Orlík bylo nutno ji přestěhovat do zahrady baronky z rodu Kocové z Dobrše, v 70. letech našel pomník, dílo sochaře Josefa Jiříkovského, své místo u silnice před bývalým hotelem v Kolodějích.
Odkazy
Reference
- ↑ Matriční zápis úmrtí Matěje Kopeckého (5. shora)
- ↑ Matriční zápis 15. 10. 1795 (3. shora) svatby Matěje Kopeckého a Rozálie Holzäpfelové
- ↑ SUDOVÁ, Martina; PROCHÁZKA, Lubomír. Vltavotýnský poutník, aneb, Týnem nad Vltavou a okolím ze všech stran. 1. vyd. Praha: Baset, 2007. 247 s. (Poutník; sv. 5). ISBN 978-80-7340-098-9. S. 165.
- ↑ SCHINKO, Jan. Budějovice před sto lety, díl 8. Loutkář Kopecký dožil v městském chudobinci. Českobudějovický deník. 2024-04-17. Dostupné online [cit. 2024-05-03].
- ↑ SUDOVÁ, Martina; PROCHÁZKA, Lubomír. Vltavotýnský poutník, aneb, Týnem nad Vltavou a okolím ze všech stran. 1. vyd. Praha: Baset, 2007. 247 s. (Poutník; sv. 5). ISBN 978-80-7340-098-9. S. 163.
- ↑ Plačící kašpárek v Kolodějích nad Lužnicí připomíná loutkáře Matěje Kopeckého. České Budějovice [online]. 2021-01-09 [cit. 2024-02-11]. Dostupné online.
- ↑ KOPECKÝ, Matěj. Salvárie [online]. Praha: A. Storch syn, 1901 [cit. 2022-04-14]. Dostupné online.
- ↑ KOPECKÝ, Matěj. Doktor Faust [online]. Praha: Vaněk a Votava, 1932 [cit. 2022-04-14]. Dostupné online.
- ↑ KOPECKÝ, Matěj. Matěje Kopeckého Komedie a hry. Praha: Josef R. Vilímek, 1864. 288 s.
- ↑ PÁVOVÁ, JANA, 1983-. Demagog ve službách strany : portrét komunistického politika a ideologa Václava Kopeckého. Praha: Ústav pro studium totalitních režimů 191 s. Dostupné online. ISBN 978-80-87211-09-0, ISBN 80-87211-09-X. OCLC 424679324
Literatura
- SUDOVÁ, Martina; PROCHÁZKA, Lubomír. Vltavotýnský poutník, aneb, Týnem nad Vltavou a okolím ze všech stran. 1. vyd. Praha: Baset, 207. 247 s. (Poutník; sv. 5). ISBN 978-80-7340-098-9. Kapitola Procházka devátá: Od Vltavy k Lužnici, část O smrti Matěje Kopeckého a "stěhovavém" pomníku, s. 163–166.
- TOMAN, Jan. Matěj Kopecký a jeho rod. 1. vyd. České Budějovice: Kraj. nakl., 1960. 208, [3] s.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Matěj Kopecký na Wikimedia Commons
Autor Matěj Kopecký ve Wikizdrojích
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Matěj Kopecký
- Matěj Kopecký v Lexikonu české literatury v Digitální knihovně Akademie věd ČR
- Digitalizovaná díla Matěje Kopeckého v Národní digitální knihovně.
- Památník Mikoláše Alše v Miroticích
- Osobnosti Mirotic (archiv webu)
- Vybraná díla Matěje Kopeckého volně dostupná v Krameriovi Městské knihovny v Praze