Metuje
Metuje | |
---|---|
![]() Metuje v Pekle | |
Základní informace | |
Délka toku | 77,2 km |
Plocha povodí | 607,6 km² |
Průměrný průtok | 6,08 m³/s |
Světadíl | Evropa |
Hydrologické pořadí | 1-01-03-001 |
Pramen | |
Broumovská vrchovina 50°36′29,31″ s. š., 16°4′52,32″ v. d. okolo 630 m n. m. | |
Ústí | |
do Labe 50°20′17,6″ s. š., 15°55′5,4″ v. d. 248 m n. m. | |
Protéká | |
Česko![]() | |
Úmoří, povodí | |
Atlantský oceán, Severní moře, Labe | |
Geodata | |
OpenStreetMap | OSM, WMF |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Metuje (německy Mettau) je řeka v Česku, v severovýchodních Čechách, levý přítok Labe. Je 77,2 km dlouhá. Povodí Metuje má rozlohu 607,6 km² a malou částí zasahuje i do Polska v tzv. Českém koutku v západním Kladsku a v okolí vsi Łączna. Nejvyšším bodem povodí je Vrchmezí (1084 m) v Orlických horách.
Původ jména
Metuje (původně nazývaná Medhuje, podoba Metuje byla lidovou výslovností) má (na rozdíl od lidové etymologie „med tu je“) jméno původu praevropského: jeho základem je indoevropský kořen *medh- „prostřední“ (rozuměj prostřední řeka mezi Úpou a Orlicí) – srov. latinské medius „střední“ a litevské říční jméno Meduja. První doklad jména pochází z 12. století (1186 super Methugiam).[1]
Průběh toku
Pramení v nadmořské výšce okolo 630 m v Broumovské vrchovině u Hodkovic, západně od Adršpašských skal. Na horním a středním toku vytváří hluboce zaříznutá údolí (přírodní rezervace Peklo). Z významnějších obcí leží na této řece Teplice nad Metují, Hronov, Náchod a Nové Město nad Metují. V Jaroměři ve výšce 248 m, v nejsevernějším výběžku Pardubické kotliny, ústí do Labe a v něm jsou její vody odváděny do Severního moře.
Větší přítoky
- Adršpašský potok, zleva, ř. km 73,7[2]
- Zdoňovský potok, zleva, ř. km 72,7[3]
- Bučnice, zleva, ř. km 71,3[4]
- Skalní potok, zprava, ř. km 69,5[4]
- Teplický potok, zleva, ř. km 67,5[5]
- Bohdašínský potok, zleva, ř. km 66,1[5]
- Vlásenka, zprava, ř. km 59,0[6]
- Dunajka, zleva, ř. km 53,8[7]
- Ledhujka, zleva, ř. km 53,5[7]
- Židovka, zleva, ř. km 50,1[8]
- Dřevíč, zprava, ř. km 46,4[9]
- Zbečnický potok, zprava, ř. km 44,5[7]
- Brlenka, zleva, ř. km 40,8[10]
- Střela, zleva, ř. km 38,2[11]
- Bavorův potok, zleva, ř. km 37,3[11]
- Radechovka, zprava, ř. km 34,1[12]
- Olešenka, zleva, ř. km 27,4[13]
- Libchyňský potok, zleva, ř. km 21,5[12]
- Bohdašínský potok, zleva, ř. km 20,9[14]
- Janovský potok, zleva, ř. km 17,9[13]
- Černčický potok, zleva, ř. km 12,4[15][pozn 1]
- Nahořanský potok, zprava, ř. km 9,2[16]
- Rozkoš, zprava, ř. km 8,4[17]
- Jasenná, zleva, ř. km 3,0[18]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c0/Hronov%2C_Metuje%2C_l%C3%A1vka_a_panel%C3%A1k.jpg/220px-Hronov%2C_Metuje%2C_l%C3%A1vka_a_panel%C3%A1k.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/51/Metuje_v_centru_N%C3%A1choda.jpg/220px-Metuje_v_centru_N%C3%A1choda.jpg)
Mlýny
Na Metuji bylo kolem 35 mlýnů.[19]
- Winterův mlýn – Teplice nad Metují, kulturní památka
Využití
Tok Metuje je pstruhovou vodou od revíru Peklo k pramenům. Vodácky využívaný je úsek Teplice nad Metují po ústí Olešenky (41 km, obtížnost WW I), odtud po most nad Novým Městem nad Metují (4 km, obtížnost WW III) a odtud po ústí (23,4 km, obtížnost WW I).[20]
Na dolním toku mezi Novým Městem nad Metují a Jaroměří je řeka doprovázena širokou nivou – Metujská niva. V roce 1902 zde bylo založeno Ústřední vodní společenstvo Metuj se sídlem v Krčíně, které nechalo mezi lety 1902–1912 v nivě vybudovat zavlažovací systém k zavlažování luk tvz. přeronem k zajištění zvýšení senařských výnosů.[21] U Jaroměře byl v roce 2011 závlahový systém obnoven[22][23] a je Českou společností ornitologickou od roku 2012 využíván k řízeným záplavám jako managementovému opatření na podporu biodiverzity při správě ptačího parku Josefovské louky.[24]
Ochrana přírody
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Most_p%C5%99es_Metuj%C3%AD_mezi_M%C4%9Bstcem_a_Slav%C4%9Bt%C3%ADnem1.jpg/220px-Most_p%C5%99es_Metuj%C3%AD_mezi_M%C4%9Bstcem_a_Slav%C4%9Bt%C3%ADnem1.jpg)
Celý horní tok Metuje od pramene po Hronov protéká CHKO Broumovsko, první přítoky řeka sbírá ve skalním městě a národní přírodní rezervaci Adršpašsko-teplické skály. Na středním toku tvoří hluboké údolí Metuje podstatnou část přírodní rezervace Peklo u Nového Města nad Metují. V údolní nivě před samým soutokem s Labem u Josefova se nachází přírodní památka Stará Metuje, která kopíruje meandrující tok stejnojmenného ramene řeky. Mezi oběma říčními rameny se nachází nestátní ptačí park Josefovské louky.
Vodní režim
Průměrný průtok Metuje u ústí činí 6,08 m³/s.[25]
Průměrné dlouhodobé měsíční průtoky Metuje (m³/s) ve stanici Jaroměř:[26]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/cs/timeline/h2wfr00pxgg7sw4j3p5s0ctd1y7sfkk.png)
Průměrné měsíční průtoky Metuje (m³/s) ve stanici Jaroměř v roce 2014:[26]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/cs/timeline/18yk49bh1gsrig0rl4kuo509h717r7q.png)
Hlásné profily:[27][28][29]
místo | říční km | plocha povodí | průměrný průtok (Qa) | stoletá voda (Q100) |
---|---|---|---|---|
Maršov nad Metují | 57,30 | 94,68 km² | 1,03 m³/s | 63,3 m³/s |
Hronov | 45,70 | 248,59 km² | 2,77 m³/s | 114,0 m³/s |
Krčín | 17,30 | 498,80 km² | 5,33 m³/s | 167,0 m³/s |
Odkazy
Poznámky
- ↑ Společné ústí Černčického potoka a Mlýnského náhonu (ID vodního toku 101930000100)
Reference
- ↑ LUTTERER, Ivan; MAJTÁN, Milan; ŠRÁMEK, Rudolf. Zeměpisná jména Československa. 1. vyd. Praha: Mladá fronta, 1982. 376 s. S. 195.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 14) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 15) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ a b HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 22) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ a b HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 23) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 24) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ a b c HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 25) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 20) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 21) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 31) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ a b HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 26) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ a b HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 27) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ a b HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 29) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 28) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 30) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 31) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 25) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodní toky (str. 21) [online]. [cit. 2015-11-15]. Dostupné online.
- ↑ Mapa vodních mlýnů. www.vodnimlyny.cz [online]. [cit. 2024-02-18]. Dostupné online.
- ↑ VLČEK, Vladimír (ed.). Zeměpisný lexikon ČSR. Vodní toky a nádrže. 1. vyd. Praha: Academia, 1984. 316 s. S. 175.
- ↑ Historie parku a území. www.birdlife.cz [online]. Česká společnost ornitologická. Dostupné online.
- ↑ Ornitologové obnovili závlahový systém v parku Josefovské louky. ct24.ceskatelevize.cz [online]. Česká televize, 2011-05-03. Dostupné online.
- ↑ ŠRÁMEK, Přemysl. Josefovské louky na Náchodsku se znovu uměle zaplavují. www.ceskatelevize.cz [online]. Česká televize, 2011-05-03. Dostupné online.
- ↑ TŮMOVÁ, Štěpánka. Stoletý akvadukt mohl být technickou památkou, teď ho narychlo zbourali. iDNES.cz [online]. MAFRA, 2023-09-25. Dostupné online.
- ↑ HEIS VÚV T. G. M. – Vodohospodářský věstník 2010 (str. 32) [online]. [cit. 2015-04-08]. Dostupné online.
- ↑ a b Povodí Labe – Zpráva o hodnocení množství povrchových vod (str. 80) [online]. [cit. 2015-10-16]. Dostupné online.
- ↑ Evidenční list hlásného profilu stanice Maršov nad Metují [online]. [cit. 2015-04-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-04-14.
- ↑ Evidenční list hlásného profilu stanice Hronov [online]. [cit. 2015-04-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-04-14.
- ↑ Evidenční list hlásného profilu stanice Krčín [online]. [cit. 2014-04-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-06-03.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Metuje na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo Metuje ve Wikislovníku
- Metuje na OpenStreetMap
- Krčín – aktuální vodní stav na stránkách Povodí Labe
- Základní charakteristiky toku Metuje a jeho povodí