Mikuláš I. Gorjanský
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/99/Question_book-new.svg/48px-Question_book-new.svg.png)
Mikuláš I. Gorjanský | |
---|---|
![]() Rodový erb Gojranských/Garayů | |
Narození | ? |
Úmrtí | 25. červenec 1386 |
Příčina úmrtí | popraven |
Místo pohřbení | Maďarsko |
Povolání | politik |
Politická strana | politik před vznikem politických stran |
Choť | N. of Nevna |
Děti | Mikuláš II. Gorjanský Jan Garaj |
Rod | Gorjanští |
Příbuzní | Ladislav II. Gorjanský, Kateřina Gorjanská, Mikuláš III. Gorjanský, Petr Gorjanský, Dorota Gorjanská a Helena Gorjanská (vnoučata) |
Funkce | išpán (Baranya; 1359–1375) mačvanský bán (1359–1375) išpán ( ![]() Q12628070 ; 1359–1375)uherský palatin (1375–1385) išpán (Komitát Čanád; 1375–1386) … více na Wikidatech |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Mikuláš I. Gorjanský též Mikuláš Gorjanský starší (chorvatsky Nikola I. Gorjanski, maďarsky Miklós Garai, slovensky dříve též Mikuláš I. Garay / Garai, † 25. července 1386) byl uherský palatin (1375-1385) a bratislavský župan. Zastával také úřad chorvatského a mačvanského bána.
Jméno
Jméno je odvozeno od rodinného sídla Gorjani též Gorjana (maďarsky Gara). V různých pramenech se uvádí pod různým zněním, například, původně latinsky i maďarsky De Gara nebo jen Gara, poslovenštěně z Gorjan', nebo původně maďarsky Garay, Garai poslovenštěně na Garaj.
Život
Jako uherský palatin se po smrti krále Ludvíka I. z Anjou stal rádcem a milencem jeho ovdovělé ženy Alžběty, která nechala za uherskou královnu korunovat svou desetiletou dceru Marii a vládla jejím jménem. Ludvík přislíbil Marii za manželku Zikmundovi Lucemburskému, avšak Alžběta ji pod vlivem Mikuláše Gorjanského chtěla provdat za Ludvíka Orleánského. Tím způsobila rozštěpení uherské šlechty na přívržence Zikmunda a přívržence Alžběty a na třetí tábor, který podporoval v nároku na trůn Karla Malého z neapolské větve Anjouovců.
Alžběta se spoléhala na Karlův slib, který dal ještě Ludvíkovi I., že neohrozí práva jeho dcer na uherský trůn, přesto se však sám dal v roce 1385 korunovat uherským králem. Alžběta se mu pomstila tak, že na něj připravila atentát, který provedl Blažej Forgáč.
Zatčení a poprava
Stoupenci Karla Malého 25. července 1386 zajali Alžbětu, Marii, Mikuláše I. Gorjanského a Blažeje Forgáče cestou na hrad Gorjan patřící Mikuláši I. Gorjanskému. Zatčení se uskutečnilo pravděpodobně na žádost Mariina sedmnáctiletého manžela Zikmunda Lucemburského. Mikuláš Gorjanský byl spolu s Blažejem popraven stětím v Gorjaně a jejich hlavy byl poslány vdově po Karlovi Malém do města Neapol. Tělo bylo pohřbeno ve františkánském kostele v Šikloši, dochovaný náhrobek je z červeného mramoru a je uložený v depozitáři v Budapešti.[1]
Rodina
- otec Ondřej Gorjanský (* asi 1340)
- matka
- manželka
- dyn Jan Gorjanský (* asi 1371), hlavní župan Temeše a Požežské župy, bán Ozory
- dcera Ilona, manželka Mikuláše Séčiho z Gradu
- dcera Dorota, manželka Mikuláše Frankopana, bána Chorvatska a Dalmácie
- dcera Alžběta, manželka Šimona Sečéniho
- syn Mikuláš, uherský palatin, bán Chorvatska, Slavonie a Dalmácie
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mikuláš I. Gorjanský na slovenské Wikipedii.
Obrázky, zvuky či videa k tématu Mikuláš I. Gorjanský na Wikimedia Commons
- ↑ www.warfare.altervista.org
Externí odkazy
- Mikulášův náhrobek
Předchůdce: Jan V. Frankopan | ![]() | Chorvatský bán 1397–1402 | ![]() | Nástupce: Ladislav Grdevacký |