Octan fenylrtuti
Octan fenylrtuti | |
---|---|
![]() Strukturní vzorec | |
![]() Model molekuly | |
Obecné | |
Systematický název | octan fenylrtuti |
Ostatní názvy | octan fenylrtuťnatý |
Funkční vzorec | CH3COOHg(C6H5) |
Sumární vzorec | C8H8O2Hg |
Vzhled | bílé až nažloutlé krystaly[1] |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 62-38-4 |
EC-no (EINECS/ELINCS/NLP) | 200-532-5 |
PubChem | 16682730 |
ChEBI | 27684 |
SMILES | CC(=O)O[Hg]C1=CC=CC=C1 |
InChI | InChI=1S/C6H5.C2H4O2.Hg/c1-2-4-6-5-3-1;1-2(3)4;/h1-5H;1H3,(H,3,4);/q;;+1/p-1 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 336,74 g/mol |
Teplota tání | 149 °C (422 K)[1] |
Rozpustnost ve vodě | 0,44 g/100 ml (20 °C)[1] |
Rozpustnost v polárních rozpouštědlech | rozpustný v ethanolu, chloroformu, kyselině octové a 2-(2-ethoxyethoxy)ethanolu[1] |
Rozpustnost v nepolárních rozpouštědlech | rozpustný v benzenu[1] |
Tlak páry | 0,8 mPa (20 °C) 1,2 mPa (35 °C)[1] |
Bezpečnost | |
![]() GHS05 ![]() GHS06 ![]() GHS08 ![]() GHS09 | |
H-věty | H301 H314 H372 H400 H410[1] |
P-věty | P260 P264 P270 P273 P280 P301+316 P301+330+331 P302+361+354 P304+340 P305+351+338 P316 P319 P321 P330 P363 P391 P405 P501[1] |
Teplota vzplanutí | 60 °C (333 K) (v otevřeném kelímku) 38 °C (311 K) (v uzavřeném kelímku)[1] |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Octan fenylrtuti je organická sloučenina rtuti, používaná jako konzervant v barvách[2] a jako dezinfekční prostředek.[3] Na listech rostlin působí jako antitranspirant.[4]
Použití
Octan fenylrtuti se používal jako fungicid v zemědělství a při zpracování kůže a také se osvědčil v jiných oblastech. Přidával se též jako konzervant do očních kapek a do barev a měl využití jako dezinfekční látka a katalyzátor v polyuretanech.[5]
Nejvíce zkoumaným využitím této látky je fungicid. Rostliny, na které byla aplikována, vykazovaly slabší transpiraci. Omezení transpirace během dne ztrátou vody výrazně převyšovalo noční nárůst.[6]
Nebezpečí
Octan fenylrtuti může způsobovat svědění a záněty, v důsledku uvolnění histaminu. Postižené místo nejprve zčervená, následuje zánět v okolí tohoto místa a nakonec se v místě průniku látky pod kůži vytvoří napuchlina.[7]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Phenylmercury acetate na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h i j https://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/compound/16682730
- ↑ Matthias Simon; Peter Jönk; Gabriele Wühl-Couturier; Stefan Halbach. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. [s.l.]: [s.n.], 2006. ISBN 978-3-527-30673-2. DOI 10.1002/14356007.a16_269.pub2. Kapitola Mercury, Mercury Alloys, and Mercury Compounds.
- ↑ Jörg Siebert; Hans-Peter Harke. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. [s.l.]: [s.n.], 2009. ISBN 978-3-527-30673-2. DOI 10.1002/14356007.a08_551.pub2. Kapitola Disinfectants.
- ↑ S. Moreshet. Effects of Phenyl-Mercuric Acetate on Stomatal and Cuticular Resistance to Transpiration. New Phytologist. 1975. DOI 10.1111/j.1469-8137.1975.tb01369.x.
- ↑ J. Geier; H. Lessmann; W. Uter; A. Schnuch. Patch testing with phenylmercuric acetate. Contact Dermatitis. 2005. DOI 10.1111/j.0105-1873.2005.0650d.x. PMID 16033409.
- ↑ Y. Xu; D. Zhao; C. Gao; L. Zhou; G. Pang; S. Sun. In vitro activity of phenylmercuric acetate against ocular pathogenic fungi. Journal of Antimicrobial Chemotherapy. 2012. DOI 10.1093/jac/dks133. PMID 22514262.
- ↑ H. I. Maibach; H. L. Johnson. Contact Urticaria Syndrome: Contact Urticaria to Diethyltoluamide (Immediate-Type Hypersensitivity). Archives of Dermatology. 1975, s. 726–730. DOI 10.1001/archderm.1975.01630180054004. PMID 1137416.