Otakar Sviták
Otakar Sviták | |
---|---|
![]() | |
Narození | 3. března 1894 Kopřivnice Rakousko-Uhersko ![]() |
Úmrtí | 26. srpna 1942 (ve věku 48 let) Berlín-věznice Plőtzensee Německá říše ![]() |
Místo pohřbení | hřbitov Hukvaldy |
Rodiče | Leopold Sviták |
Příbuzní | Ivan Sviták (synovec) |
Civilní činnost | strojník |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | generál tech. zbr. sl. let. i. m. |
Doba služby | 1914 - 1940 |
Sloužil | ![]()
![]() |
Složka | pěchota (1914 - 1920) letectvo (1920 - 1939) |
Velel | Hlavní letecký sklad, Olomouc (1924-1927; 1927-1929) 3. oddělení /letecko-hospodářské/ III. odboru MNO (1929-1936) |
Války | První světová válka, Ruská občanská válka, Druhá světová válka |
Bitvy | Bitva o Kyjev, Bitva o Bachmač |
Vyznamenání | ![]() |
otec | Leopold Sviták |
---|---|
matka | Jenovéfa Svitáková |
synovec | Ivan Sviták |
manželka | Jarmila Svitáková |
syn | Otakar Sviták |
dcera | Jarmila Svitáková |
Generál technické zbrojní služby letectva in memoriam Otakar Sviták (3. března 1894 Kopřivnice[1] – 26. srpna 1942 Berlín, věznice Plőtzensee) byl československý důstojník, legionář a odbojář, syn konstruktéra Leopolda Svitáka.
Životopis
Před druhou světovou válkou
Otakar Sviták absolvoval vyšší průmyslovou školu v Brně, kde odmaturoval na výbornou. V roce 1915 byl odveden, později byl zajat a v roce 1917 se stal československým legionářem v Rusku. Přes Vladivostok a Kanadu se dostal Otakar Sviták v roce 1920 do své rodné vlasti. V armádě již zůstal – stal se velitelem Hlavních leteckých skladů v Olomouci. V roce 1936 dosáhl hodnosti plukovníka letectva (akademický malíř Sládek ve své vzpomínkové knížce o Hukvaldech vzpomíná, jak Otakar přelétával nad Hukvaldy a na pozdrav mával křídly letounu). A v roce 1929 se stal předsedou odborů MNO.
Druhá světová válka
Po rozpuštění armády v roce 1939 se zapojil do ilegální činnosti (působil ve vedení Obrany národa) a byl zatčen 27. července 1940 v Jindřišské ulici v Praze, vězněn v Drážďanech, na Pankráci a v Berlíně a dne 18. března 1942 byl odsouzen k trestu smrti za vlastizradu. Sťat byl 26. srpna téhož roku.
Po druhé světové válce
V roce 1946 byl povýšen in memoriam na generála, jeho vdova převzala Československý válečný kříž a Jednota československé obce legionářské na Královských Vinohradech přijala jeho jméno.
Kariéra
1914 | 100. pěší pluk | C. a k. polní armáda | kadet |
1915 | 56. pěší pluk | C. a k. polní armáda | kadet |
1917 | 9. střelecký pluk | Československé legie v Rusku | poručík |
1920 | letectvo | Československá armáda | kapitán letectva |
1937 | technická zbrojní a hospodářská služba letectva československé armády | Československá armáda | plukovník |
1939 | velení | Ilegální Obrana národa | --- |
1946 | in memoriam | generál |
Vyznamenání
Řád sokola, s meči, 1919 dekret č. 1095
Medaile za vojenské zranění[2], 1921 (Francie)
Československý válečný kříž 1914–1918 , 1921
Československá medaile Vítězství, 1921
Československá revoluční medaile, 1921 diplom č. 39748
Československý válečný kříž 1939, 1946 in memoriam
Odkazy
Reference
Související články
- Leopold Sviták
- Ivan Sviták
- Kniha o Otakarovi Svitákovi
Externí odkazy
- Otakar Sviták v databázi čs. legionářů z 1. světové války (VHA)
- Válka.cz, gen. Otakar Sviták