Sukijaki
Sukijaki | |
---|---|
![]() | |
Základní informace | |
Místo původu | Japonsko |
Složení | |
raw egg, hovězí maso, cibule zimní, pekingské zelí, zlateň věncová, houževnatec jedlý, yakidofu, konnyaku, fu a vepřové maso | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Sukiyaki_001.jpg/220px-Sukiyaki_001.jpg)
Sukijaki (Sukiyaki, 鋤焼, すき焼き) je specialita japonské kuchyně. Patří do skupiny pokrmů zvaných nabemono, pro které je typická konzumace ve velké společnosti, například při novoročních oslavách bónenkai. Recept pochází z období Meidži, do té doby byla konzumace hovězího masa z náboženských důvodů zakázána.[1]
Základní surovinou je kvalitní hovězí maso (ideálně svíčková), nakrájené plátky o síle okolo půl milimetru. V levnějších verzích pokrmu se používá také vepřové nebo drůbeží maso. Kousky masa se v zespoda vyhřívaném kotlíku zprudka orestují na oleji nebo na sádle, pak se k nim přidají další ingredience: japonské nudle, tofu, houby jako např. houževnatec jedlý a různé druhy zeleniny (čínské zelí, listy jedlé chryzantémy, cibule zimní, pór zahradní, ředkev setá bílá, mrkev obecná, bambusové výhonky). Vše se zalije mirinem a sojovou omáčkou a krátce se podusí. Strávníci sedí okolo společného kotlíku a vybírají si z vývaru hůlkami jednotlivá sousta, která si namáčejí do syrového rozkvedlaného vejce. Jako příloha se podává rýže.
Sukijaki bylo jedním z prvních japonských jídel nebo vůbec japonských výrazů, které se dostaly do širšího povědomí západní veřejnosti. Proto začátkem šedesátých let uvedl japonskou píseň Kjú Sakamota „Ue o Muite Arukó“ (v české verzi známá jako Bílá vrána) producent Louis Benjamin na anglosaský hudební trh pod názvem Sukiyaki.[2]
Reference
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu sukijaki na Wikimedia Commons
- Texan in Tokyo