Třída Harukaze
Třída Harukaze | |
---|---|
![]() Harukaze (DD-101) | |
Obecné informace | |
Uživatel | ![]() |
Typ | torpédoborec |
Lodě | 2 |
Osud | vyřazeny |
Nástupce | třída Ajanami |
Technické údaje | |
Výtlak | 1700 t (standardní) 2340 t (plný) |
Délka | 109,3 m |
Šířka | 10,5 m |
Ponor | 3,7 m |
Pohon | 2 kotle, 2 turbíny |
Rychlost | 28 uzlů |
Posádka | 240 |
Výzbroj | 3× 127mm kanón (3×1) 8× 40mm kanón (2×4) 2× Hedgehog (2×1) 8 vrhačů, 1 skluzavka |
Radar | SPS-6B OPS-37 |
Sonar | SQS-11 |
Třída Harukaze byla lodní třída torpédoborců Japonských námořních sil sebeobrany. Skládala se ze dvou jednotek, sloužících v letech 1956–1985.
Stavba
Celkem byly v letech 1954–1956 postaveny dvě jednotky této třídy. Objednány byly v rámci programu z roku 1953, tedy ještě před vznikem samotných japonských námořních sil sebeobrany.[1]
Jednotky třídy Harukaze:
Jméno | Založení kýlu | Spuštěna | Vstup do služby | Status |
---|---|---|---|---|
Harukaze (DD-101) | 15. prosince 1954 | 20. srpna 1955 | 26. dubna 1956 | od 27. března 1981 pomocná loď (ASU-7002), vyřazen 5. března 1985 |
Jukikaze (DD-102) | 17. prosince 1954 | 20. září 1955 | 31. července 1956 | od 27. března 1981 pomocná loď (ASU-7003), vyřazen 27. března 1985 |
Konstrukce
Torpédoborce byly vyzbrojeny třemi 127mm kanóny v jednodělových věžích. Sekundární výzbrojí bylo osm 40mm kanónů Bofors. Protiponorkovou výzbroj tvořily dva salvové vrhače hlubinných pum Hedgehog, osm klasických vrhačů a jedna skluzavka hlubinných pum. Plavidla nesla radary SPS-6B, OPS-37 a trupový sonar SQS-11. Pohonný systém tvořily dva kotle a dvě převodové turbíny o výkonu 30 000 shp, pohánějících dva lodní šrouby. Zatímco Harukaze měl turbíny Mitsubishi/Escher Weiss a kotle Hitachi/Babcock, Jukikaze poháněly turbíny Westinghouse a kotle Combustion Engineering. Nejvyšší rychlost dosahovala 28 uzlů.[2]
Modernizace
V roce 1958 byla výzbroj rozšířena o dva jednohlavňové 324mm protiponorkové torpédomety, pro torpéda MK 32. Roku 1975 byl Jukikaze používán pro zkoušky vlečného sonaru SQA-4. Z plavidla byla mimo jiné odstraněna zadní dělová věž, čtyři vrhače a jedna skluzavka hlubinných pum. Roku 1980 byla výzbroj plavidel redukována na jeden 127mm kanón a čtyři 40mm kanóny a následně byly oba torpédoborce převedeny mezi pomocné jednotky.[3]
Reference
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Třída Harukaze na Wikimedia Commons
Válečné lodě Japonských námořních sil sebeobrany | |
---|---|
Vrtulníkové torpédoborce (DDH): | Izumo • Hjúga • Širane† • Haruna† |
Protiletadlové torpédoborce (DDG): | Maja • Atago • Kongó • Hatakaze • Tačikaze† • Amacukaze† |
Univerzální torpédoborce (DD): | Asahi • Akizuki • Takanami • Murasame • Asagiri • Hacujuki† • Minegumo† • Takacuki† • Jamagumo† • Akizuki† • Murasame† • Ajanami† • Harukaze† |
Fregaty (FFM/DE): | Mogami • Abukuma • Júbari† • Išikari† • Čikugo† • Isuzu† • Ikazuči† • Akebono† |
Ponorky: | Taigei • Sórjú • Ojašio • Harušio • Júšio† • Uzušio† • Óšio† • Hajašio† • Ojašio† |
Útočné čluny: | Hajabusa • PG 1† |
Výsadkové lodě: | Ósumi • Miura† • Acumi† • LCU 1 • Jura† • LCAC |
Minolovky a minonosky: | Awadži • Jaejama† • Uraga • Hajase† • Cugaru† • Erimo† |
Pomocné lodě: | Mašú • Towada • Sagami† • Hamana† • Čijoda • Čihaja • Čijoda† • Fušimi† • Čihaja† • Širase • Širase† |
Cvičná loď: | Kašima • Katori† |
† označuje již vyřazené jednotky |