Andy Beattie
Henkilötiedot | ||
---|---|---|
Koko nimi | Andrew Beattie | |
Syntymäaika | 11. elokuuta 1913 | |
Syntymäpaikka | Kintore, Skotlanti | |
Kuolinaika | 20. syyskuuta 1983 (70 vuotta) | |
Kuolinpaikka | Skotlanti, | |
Seurat | ||
Vuodet | Seura | O (M) |
–1935 1935–1946 | ![]() ![]() | 125 (5) |
Maajoukkue | ||
1937–1939 | ![]() | 7 (0) |
Valmennusura | ||
1947–1949 1949–1952 1952–1956 1954 1958–1960 1959–1960 1960–1963 1963–1964 1964–1965 1967 | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |
Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat. |
Andy Beattie (11. elokuuta 1913 – 20. syyskuuta 1983) oli skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja puolustaja. Hänet muistetaan erityisesti ensimmäisenä Skotlannin maajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana
Beattie varttui Aberdeenshiressä Pohjois-Skotlannissa ja aloitti jo nuorena työskentelyn paikallisessa kivilouhoksessa. Pelaajauransa hän aloitti paikallisessa tehdasjoukkue Inverurie Loco Worksissa 1930-luvulla. Hän vakuutti puolustajana englantisseura Preston North Endin, johon hän siirtyi vuonna 1935. Toinen maailmansota sotki myös Beattien urasuunnitelmat ja hän pelasi Prestonissa vain 125 liigaottelua kunnes jätti pelikentät 1946.
Ennen sotaa Beattie teki myös uraa Skotlannin maajoukkueessa pelaten seitsemässä maaottelussa. Hän pelasi sota-aikana epävirallisissa maaotteluissa ja oli Prestonin kanssa voittamassa Wartime League Cupin mestaruutta 1941.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Beattie aloitti Barrow’n päävalmentajana 1947. Joukkue pelasi tuolloin Englannin kolmosdivisioonassa, mutta esiintyi Beattien opein edukseen muun muassa FA Cupissa. Kaudella 1948/49 hän ajautui riitoihin seurajohdon kanssa, minkä seurauksen puheenjohtaja erosi. Beattie ei onnistunut kuitenkaan jatkamaan enää menestyksekästä taivalta ja jätti seuran siirtyen maaliskuussa 1949 Stockport Countyn peräsimeen. Beattien johdolla seura nousi taistelemaan nousupaikoista kolmosdivisioonassa.
Vuonna 1952 Beattie jätti Stockportin ja siirtyi Huddersfield Townin päävalmentajaksi. Beattien johdolla Huddersfield juhli kauden 1952/53 päätteeksi nousua Englannin 1. divisioonaan, jossa se pelasi loukkaantumisista huolimatta komean kauden 1953/54 sijoittuen kolmanneksi. Sijoitus on seuran paras II maailmansodan jälkeen. Seuraavalla kaudella seura eteni FA Cupissa puolivälieriin, mutta jäi 1. divisioonassa sijalle 12. Beattie oli valmis eroamaan, mutta seurajohto taivutteli hänet jatkamaan. Bill Shanklysta tuli Beattien uusi apuvalmentaja, mutta menestys jäi silti heikoksi. Lopulta Beattie erosi marraskuussa 1956 ja päätti jättää jalkapallon jatkaakseen uraa postin palveluksessa Prestonissa.
Seurajoukkuepestinsä ohella Beattiesta tuli helmikuussa 1954 Skotlannin maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Hän johdatti maajoukkueen MM-kisoihin 1954, mutta hän erosi kesken turnauksen. Hän palasi maajoukkueeseen vielä maaliskuussa 1959, mutta jätti tehtävänsä marraskuussa 1960 Forest-pestinsä vuoksi.
Kauan Beattie ei kuitenkaan malttanut pysyä jalkapallomaailman ulkopuolella. Toukokuussa 1958 hän siirtyi Carlisle Unitedin päävalmentajaksi, josta siirtyi 1960 Nottingham Forestiin. Tämän jälkeen hän pelasti Plymouth Argylen putoamiselta Englannin 2. divisioonasta kaudella 1963/64. Marraskuussa 1964 hän siirtyi Wolverhamptonin päävalmentajaksi. Seura oli tuolloin 1. divisioonan jumbona eikä Beattie onnistunut kääntämään seuran kelkkaa, vaan kauden 1964/65 jälkeen joukkue putosi pääsarjasta 23 kauden jälkeen. Hän jatkoi kuitenkin valmentajana, mutta erosi syyskuussa 1965 joukkueen hävittyä Southamptonille 9–3.
Wolves-pestinsä jälkeen Beattie työskenteli Brentfordin, Walsallin ja Liverpoolin skouttina. Lisäksi hän toimi Notts Countyssa general managerina ja 1967 lyhyen aikaa myös päävalmentajana.
Aiheesta muualla
- Profiili
Edeltäjä: valitsijakomitea | Huddersfield Townin päävalmentaja 1952–1956 | Seuraaja: Bill Shankly |
Edeltäjä: valitisijakomitea Matt Busby | Skotlannin maajoukkueen päävalmentaja 1954 3/1959–11/1960 | Seuraaja: valitsijakomitea Ian McColl |