Boeing 747-400
Boeing 747-400 | |
---|---|
![]() British Airwaysin Boeing 747-400 | |
Tyyppi | matkustajalentokone |
Alkuperämaa | ![]() |
Valmistaja | Boeing Commercial Airplanes |
Suunnittelija | Joe Sutter |
Ensilento | 1988 |
Tila | Tuotanto lopetettu, uusi malli 747-8 |
Valmistusmäärä | 694 [1] |
Valmistusvuodet | 1989–2009 |
Yksikköhinta | 230 milj. USD (2006) |
Kehitetty mallista | 747-100 |
Muunnelmat | 747-400ER 747-400LCF |
Infobox OK |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Boeing_747-400_cockpit.jpg/250px-Boeing_747-400_cockpit.jpg)
Boeing 747-400 on Boeing 747 -koneen toiseksi uusin ja suosituin versio. Sen suunnittelu alkoi vuonna 1985 ja ensilento lennettiin vuonna 1988. Liikennöinti alkoi vuonna 1989. 747-400 on ulkoa katsottuna samannäköinen kuin 747-300, mutta siinä on monia uudistuksia, muun muassa moderni kahden ohjaajan ohjaamo, monitoiminäytöt (lasiohjaamo), uudet moottorit, wingletit (taivutetut siipien kärjet), jotka ovat 1,6 metriä korkeat[2], uusi matkustamo, suurempi kantavuus ja pidempi toimintamatka sekä lisäpolttoainesäiliöt korkeusperäsimessä. Koneeseen on olemassa kolme moottorivaihtoehtoa: Pratt and Whitney PW4000, General Electric CF6-80 tai Rolls-Royce RB211-524G/H. 2000-luvulla koneesta kehitettiin edelleen pidennetty, uusilla moottoreilla varustettu mallisto, nimeltään 747-8.
Tekniset tiedot
B747-400ER | B747-8I (vertailu) | |
---|---|---|
Pituus | 70,66 m | 76,25 m |
Siipien kärkiväli | 64,92 m | 68,45 m |
Korkeus | 19,33 m | 19,35 m |
Siipien pinta-ala | 541 m² | 554 m² |
Paino tyhjänä | 180,8 t | 211,7 t |
Suurin lentoonlähtöpaino | 412,8 t | 442 t |
Suurin nopeus | 988 km/h (0,92 mach) | 988 km/h (0,92 mach) |
Toimintamatka maksimikuormalla | 14 200 km | 14 800 km |
Rahtikapasiteetti | 158,6 m³ (4 pallettia + 14 LD1:tä) | 161,5 m² |
Moottorit (esimerkiksi) | 4 × General Electric CF6-80 (274 kN) | 4 × GEnx-2B67 (296 kN) |
Ohjaamomiehistö | kaksi | kaksi |
Versiot
747-400
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/91/D-ABVC_Boeing_747_Lufthansa_%287179342407%29.jpg/250px-D-ABVC_Boeing_747_Lufthansa_%287179342407%29.jpg)
Koneen ensilento tapahtui 29.4.1988 ja käyttöönotto 9.2.1989 Northwest Airlinesilla.[2] Koneeseen mahtuu matkustajia enimmillään kahdessa luokassa noin 560 ja, sen toimintamatka on 13 570 km. Tyyppiä valmistettiin 442 kappaletta, ja suurin käyttäjä oli British Airways 57 koneellaan.[3] Monet lentoyhtiöt (mm. KLM, British Airways ja Virgin Atlantic) lopettivät konetyypin käytön koronaviruspandemian aiheuttaman matkustajamäärien romahduksen seurauksena, sillä kaksimoottorisia koneita on halvempi käyttää.[4] Koneen suurimpia käyttäjiä vuonna 2021 ovat Rossiya (9), Lufthansa (8), Asiana Airlines (1) ja Iraqi Airways (1).[5] Tuotanto lopetettiin vuonna 2005, ja viimeinen kone toimitettiin China Airlinesille.[6] Vuonna 2020 British Airwaysin 747 teki uuden aliäänikoneen nopeusennätyksen reitillä New York–Lontoo vain 4,56 tunnissa.[7]
747-400M
Boeing 747-400M (Kombi) on vuonna 1989 ensilentonsa tehnyt matkustaja/rahtikone. Ensimmäisen ja myös viimeisen koneen sai KLM.[8] Koneen takaosa on muunnettu rahtitilaksi, jolloin sitä voidaan käyttää reiteillä, joilla on vähemmän matkustajia, mutta enemmän rahtia. Matkustajapaikkoja on tavallisesti noin 238. Konetyyppejä valmistettiin 61 kappaletta 13 lentoyhtiölle ja suurin käyttäjä oli KLM.[3] Tuotanto lopetettiin vuonna 2002. Vuoden 2020 alusta KLM lopetti viimeisten 10 kombin käytön koronaviruspandemian vuoksi, mutta huhtikuussa yhtiö otti väliaikaisesti käyttöön vielä kaksi konetta toimittamaan lääketieteellisiä tarvikkeita Alankomaihin. Lennot lopetettiin virallisesti saman vuoden lokakuussa.[9]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/KLM_Royal_Dutch_Airlines_-_PH-BFS_%288352972408%29.jpg/315px-KLM_Royal_Dutch_Airlines_-_PH-BFS_%288352972408%29.jpg)
747-400ER
Vuonna 2000 australialainen lentoyhtiö Qantas tilasi Boeingilta kuusi kyseistä konetta. Vain Qantas on tilannut niitä. Koneessa on joko yksi tai kaksi valinnaista 12 300 litran lisäpolttoainetankkia eturahtiruumassa lisäten toimintamatkaa 800 kilometrillä. Lisäksi koneessa on suurempi maksimilentoonlähtöpaino (6 800 kg), vahvistettu runko, laskutelineet ja siivet ja myös uusittu matkustamo. Myös uudet, isommat renkaat lisättiin. Lisäykset mahdollistivat yhtiölle uusia reittejä, kuten Melbourne–Los Angeles ja Dallas–Brisbane, joihin aiempien 747-koneiden kantama ei riittänyt. Qantas lopetti koneiden käytön alkuvuodesta 2020.[10]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/Qantas_Boeing_747-400ER_MEL_Nazarinia.jpg/250px-Qantas_Boeing_747-400ER_MEL_Nazarinia.jpg)
747-400D
Boeing 747-400D (Domestic) oli tarkoitettu Japanin sisäisille lennoille. Koneessa ei ole winglettejä, sillä niiden tuoma polttoainetaloudellisuus ei ollut tarpellinen lyheille matkoille sekä ne lisäisivät koneen painoa. Myös toisen kerroksen keittiö on poistettu lisäten istuimia. Sillä on myös lyhyempi toimintamatka ja matkustajia koneeseen mahtui enimmillään 660. Koneen käyttäjiä olivat Japan Airlines ja ANA. Vain 19 konetta rakennettiin ja viimeinen toimitettiin ANA:lle.[11] Kaksi ANA:n koneista oli maalattu Pokémon-väreihin. Konetyypin viimeinen lento tapahtui vuonna 2014.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Ken_H._ANA_B747-400_taxiing_for_R-W05._%285116559031%29.jpg/250px-Ken_H._ANA_B747-400_taxiing_for_R-W05._%285116559031%29.jpg)
747-400F
Konetyypin käyttöönotto tapahtui vuonna 1993 Cargoluxilla. Koneen suurin lentoonlähtöpaino on 396 900 kg ja siinä on keularahtiovi.[12] Koneella pystyy kuljettamaan enimmillään 113 000 kg rahtia 8 230 kilometrin päähän.[13] Niitä tuotettiin 166 kappaletta (mukaanlukien 40 ERF-mallia).[3] Poiketen muista versioista, koneen oikealla puolella ei ole ovia eikä myöskään ohjaamossa ole ovea. Myös toisen kerroksen pituus on lyhyempi kuin matkustajamalleissa. Ohjaamoon vievät tikkaat voidaan nostaa ylös, jolloin koneen rahtikapasitetti nousee.[12] Mallin tuotanto loppui vuonna 2009. Boeing on myös valmistanut myös 747-400ERF (Extented Range Freighter) rahtikoneen. Vuonna 2001 ensilentonsa saaneella pidemmän matkan rahtikoneella on 412 770 kg suurin lentoonlähtöpaino sekä 9 200 kilometrin kantama. Ensimmäinen kone toimitettiin Air Francelle lokakuussa 2002.[14] Se pystyy kuljettamaan 9 980 kg enemmän rahtia 972 km pidemmälle kuin tavallinen F-versio. Myös runkoa, laskutelineitä ja joitakin osia siivistä on vahvistettu.[12]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/Cargolux_B747-400F.jpg/250px-Cargolux_B747-400F.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/AirBridgeCargo_Boeing_747-400ERF_landing_at_SVO.jpg/250px-AirBridgeCargo_Boeing_747-400ERF_landing_at_SVO.jpg)
747-400BCF
Vuonna 2004 Boeing julkaisi ohjelman, jossa 747-400 matkustajaversion kone voitaisiin muuntaa rahtikoneeksi. Kone on muutoin sama kuin F-versio, mutta sen toinen kerros on yhtä pitkä kuin matkustajavariantissa, sekä siinä ei ole eturahtiovea. Kone sai heti 33 tilausta ja 29 optiota. Ensimmäinen BCF (Boeing Converted Freighter), toimettiin Cathay Pacificille joulukuussa 2005. Koneen rahtikapasiteetti on 113 490 kg ja toimintamatka 7 600 kilometriä. Siihen mahtuu 30 rahtipallettia sekä 19 ihmistä.[12]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Boeing_747-400_%28EVA_Air%29_B-16406_IAH.jpg/250px-Boeing_747-400_%28EVA_Air%29_B-16406_IAH.jpg)
747-400LCF
- Pääartikkeli: Boeing 747 Large Cargo Freighter
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Boeing_747-400LCF_Dreamlifter.jpg/250px-Boeing_747-400LCF_Dreamlifter.jpg)
Vuonna 2003 Boeing alkoi kehitellä konetta, joka pystyisi kuljettamaan uuden Boeing 787 Dreamlinerin osia sen tehtaalle kokoamista varten. Evergreen Aviation Technologies Corp (EGAT) muunsi kolme 747-400-matkustajaversion konetta uuteen käyttötarkoitukseen sen tehtaalla Taipeissa, Taiwanissa. Koneen kantama on 7 800 kilometriä ja sen suurin lentoonlähtöpaino on 364 235 kg. Kone on vain Boeingin omaan käyttöön, eikä sitä ole markkinoitu muille lentoyhtiöille.[12]
Lähteet
- ↑ 747 Model Summary active.boeing.com. Kesäkuu 2015. Boeing. Arkistoitu 26.2.2017. Viitattu 16.7.2015. (englanniksi)
- ↑ a b History Hour: First flight of Boeing 747-400 www.google.com. Arkistoitu 14.11.2021. Viitattu 14.11.2021.
- ↑ a b c The Boeing 747 - Everything You Need To Know Simple Flying. 21.7.2020. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
- ↑ How COVID-19 Impacted The Level Of Boeing 747 Flights Simple Flying. 3.3.2021. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
- ↑ Revealed: The World's Biggest 747-400 Passenger Operators In 2021 Simple Flying. 10.9.2021. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
- ↑ Alfred Chua2021-03-22T02:59:00+00:00: With a view of Mount Fuji, China Airlines bids farewell to 747 Flight Global. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
- ↑ Maailmanennätys uusiksi: Matkustajakone lensi New Yorkista Lontooseen vain neljässä tunnissa ja 56 minuutissa mtvuutiset.fi. 10.2.2020. Viitattu 14.11.2021.
- ↑ Which Airlines Flew The Boeing 747-400 Combi? Simple Flying. 9.9.2021. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
- ↑ KLM Will Retire Its Final Boeing 747s On Sunday Simple Flying. 23.10.2020. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
- ↑ Why Boeing Built 6 747-400ERs Just For Qantas Simple Flying. 5.1.2021. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
- ↑ The Boeing 747-400D - The Jumbo Jet Designed For Shorthaul Simple Flying. 15.11.2019. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
- ↑ a b c d e Boeing 747-400F Freighter Aircraft - Aerospace Technology www.aerospace-technology.com. Viitattu 14.11.2021.
- ↑ 747-400F Specifications - Cargolux www.cargolux.com. Viitattu 14.11.2021.
- ↑ Which Airlines Were The First To Fly Each Boeing 747 Model? Simple Flying. 5.10.2021. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boeing 747-400 Wikimedia Commonsissa