Jaasin kieli
Jaasi | |
---|---|
![]() Jászságin (Jazygia) alue, jolla jaasit asuivat 1300–luvulla. | |
Tiedot | |
Alue | ![]() |
Puhujia | hävisi 1500–luvun aikana. |
Sija | ei 100 suurimman joukossa |
Kielitieteellinen luokitus | |
Kielikunta | iranilaiset kielet |
ISO 639-3 | ycs |
Ohje | |
Infobox OK |
Jaasin kieli oli jaasien puhuma iranilainen kieli. Kieli oli samanlainen kuin alaanin ja nykyisen osseetin kieli. Kieli säilyi osittain 1500−luvulle saakka, mutta katosi sittemmin jaasien sulautuessa unkarilaisiin.[1]
Kirjalliset lähteet
Yksi tärkeimmistä jaasien kielestä jäljelle jääneistä kirjallisista lähteistä on unkarilaisten viranomaisten aikanaan tekemä 40 sanan lista, jota he olivat käyttäneet apuna Jászfalun kylän iasien kanssa keskustelemisessa. Lista sisältää esimerkiksi eläinten, ruokien ja viljatuotteiden jaasinkielisiä nimiä. Lista alkaa jaasinkielisellä tervehdyksellä daban horz nachechsa ("hyvää päivää herra") ja jatkuu nimityksillä khefev (leipä), fit (liha), fana (viini), dan (vesi), bah (hevonen), fus (lammas), dicega' (lehmä) ja niin edelleen.[1]
Toinen tärkeä lähde on vuonna 1323 tehty iasien anomus oikeuksistaan, jossa on lueteltu useiden iasien edustajien nimet. Nimistä voidaan johtaa yhtäläisyyksiä iranilaisiin kieliin ja osseetin kieleen. Listassa käytetään esimerkiksi termiä Furduh, jota vastaa osseetin furt. Termi merkitsee nimen yhteydessä jonkun poikaa. Listassa mainittuja nimiä ovat esimerkiksi Chatharch, Byk ja Karachin. Iranilaistaustaisten nimien lisäksi joillakin oli myös selvästi turkkilaistaustaisia nimiä, jotka oli ehkä lainattu kumaanista.[1]
Lähteet
- ↑ a b c András Pálóczi−Horváth: Pechenegs, Cumans, Iasians – Steppe Peoples in medieval Hungary, s. 64−66. Budapest: Corvina Kiadó, 1989. ISBN 963 13 2740 X. (englanniksi)