John Schlesinger
John Schlesinger | |
---|---|
Henkilötiedot | |
Koko nimi | John Richard Schlesinger |
Syntynyt | 16. helmikuuta 1926 Lontoo, Britannia |
Kuollut | 25. heinäkuuta 2003 (77 vuotta) Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat |
Ammatti | ohjaaja |
Ohjaaja | |
Palkinnot | |
| |
Aiheesta muualla | |
IMDb | |
Elonet | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
John Richard Schlesinger[1] (16. helmikuuta 1926 Lontoo, Britannia – 25. heinäkuuta 2003 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli Hollywoodissa ja Britanniassa menestynyt elokuvaohjaaja.
Uran alku
Schlesinger aloitti uransa näyttelijänä mutta siirtyi ohjaajaksi vuonna 1958 televisiosarja Monitorin myötä. Vuonna 1961 valmistunut lyhytdokumentti Terminus toi hänelle BAFTA-palkinnon, jonka ansiosta hän sai ohjattavakseen seuraavana vuonna ensimmäisen pitkän elokuvansa Sellaista rakkautta. Hän sai ohjauksestaan Berliinin elokuvafestivaalien pääpalkinnon.
Läpimurto
Schlesingerin läpimurroksi osoittautui Kultaseni (1965), joka sai kolme Oscar-palkintoa ja toi lisäksi parhaan ohjauksen ja parhaan elokuvan ehdokkuuden. Hänen seuraava elokuvansa Kaukana mielettömästä maailmasta (1967) perustuu Thomas Hardyn romaaniin ja sai Oscar-ehdokkuuden musiikistaan.
Seuraava ohjaustyö Keskiyön cowboy (1969) oli hänen Hollywood-debyyttinsä, jonka päärooleihin palkattiin Jon Voight ja Dustin Hoffman. Elokuva oli suurmenestys, ja siitä tuli ensimmäinen K-18-elokuva, joka sai parhaan ohjauksen, elokuvan ja käsikirjoituksen Oscar-palkinnot. Elokuva sai lisäksi neljä muuta ehdokkuutta.
Saakelin sunnuntai (1971) oli poikkeuksellisen menestynyt brittielokuva, joka sai neljä Oscar-ehdokkuutta, mukaan lukien Schlesingerin ohjausehdokkuus. Heinäsirkat (1975) sai kaksi Oscar-ehdokkuutta ja Maratoonari (1975) miessivuosaehdokkuuden. Razzie-ehdokkuuden saanut Honky Tonk Freeway – vallaton valtatie (1981) oli Schlesingerin ensimmäinen epäonnistuminen ohjaajana. Elokuva jäi myös pahasti tappiolliseksi, minkä vuoksi Schlesinger ajautui hetkeksi televisioelokuvien ohjaajaksi, mutta teki vahvan paluun Haukka ja lumimies -trillerillään vuonna 1985. Pahan riivaamat, Kohtalokas vuokralainen ja Silmä silmästä menestyivät keskitasoisesti. Schlesingerin viimeiseksi ohjaustyöksi jäänyt The Next Best Thing (2000) oli hänen yksi suurimmista epäonnistumisistaan.lähde?
Filmografia
- Terminus (lyhytdokumentti, 1961)
- Sellaista rakkautta (A Kind of Loving, 1962)
- Billy Liar (1963)
- Kultaseni (Darling, 1965)
- Kaukana mielettömästä maailmasta (Far from the Madding Crowd, 1967)
- Keskiyön cowboy (Midnight Cowboy, 1969)
- Saakelin sunnuntai (Sunday Bloody Sunday, 1971)
- München 1972: kahdeksan näkökulmaa (Visions of Eight, 1973)
- Heinäsirkat (The Day of the Locust, 1975)
- Maratoonari (Marathon Man, 1976)
- Jenkit (Yanks, 1979)
- Honky Tonk Freeway – vallaton valtatie (Honky Tonk Freeway, 1981)
- Separate Tables (1983)
- An Englishman Abroad (1983)
- Haukka ja lumimies (The Falcon and the Snowman, 1985)
- Pahan riivaamat (The Believers, 1987)
- Madame Sousatzka (1988)
- Kohtalokas vuokralainen (Pacific Heights, 1990)
- Muurin takana (The Innocent, 1993)
- Uusia tuulia kartanossa (Cold Comfort Farm, 1995)
- Silmä silmästä (Eye for an Eye, 1996)
- The Tale of Sweeney Todd (1997)
- The Next Best Thing (2000)
Lähteet
- ↑ Hedling, Erik: Schlesinger, John (1926-2003) Screenonline. British Film Institute. Viitattu 6.6.2012. (englanniksi)
Kirjallisuutta
- Brown, Julia Prewitt: The Films of John Schlesinger. Anthem Press, 2019. ISBN 9781783089796. Google Books (viitattu 16.7.2022).
Aiheesta muualla
- John Schlesinger Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
- John Schlesingerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
|