Katarina Johnson-Thompson
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Katarina Johnson-Thompson | |||
Maa: ![]() | |||
Naisten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | Pariisi 2024 | seitsenottelu | |
MM-kilpailut | |||
![]() | Doha 2019 | seitsenottelu | |
![]() | Budapest 2023 | seitsenottelu | |
Sisäratojen MM-kilpailut | |||
![]() | Birmingham 2018 | viisiottelu | |
![]() | Sopot 2014 | pituushyppy | |
EM-kilpailut | |||
![]() | Berliini 2018 | seitsenottelu | |
Sisäratojen EM-kilpailut | |||
![]() | Praha 2015 | viisiottelu | |
![]() | Glasgow 2019 | viisiottelu | |
Kansainyhteisön kisat | |||
![]() | Gold Coast 2018 | seitsenottelu | |
![]() | Birmingham 2022 | seitsenottelu | |
alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut | |||
![]() | Barcelona 2012 | pituushyppy | |
alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut | |||
![]() | Brixen 2009 | seitsenottelu | |
alle 23-vuotiaiden EM-kilpailut | |||
![]() | Tampere 2013 | seitsenottelu |
Katarina Johnson-Thompson (s. 9. tammikuuta 1993 Liverpool, Englanti[1]) on brittiläinen seitsenottelija ja pituushyppääjä.
Johnson-Thompson voitti kultaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuiden 2009 seitsenottelussa.[2] Kaksi seuraavaa kautta menivät kuitenkin pilalle polvivamman vuoksi. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 Johnson-Thompson säästi voimiaan Lontoon olympialaisia varten ja osallistui vain pituushyppyyn ja 100 metrin aitajuoksuun. Pituushypyssä Johnson-Thompson voitti kultaa tuulituloksella 681.[2]
Lontoon olympialaisten seitsenottelussa Johnson-Thompson oli 15:s tehden samalla uuden ennätyksensä seitsenottelun yhteispisteissä.[3] Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tampereella 2013 pistein 6215. Moskovan MM-kisoissa 2013 Johnson-Thompson paransi jälleen ennätystään sijoittuen viidenneksi.[4] Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sai hopeaa pituushypyssä ennätyksellään 681.[5] Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 Johnson-Thompson voitti kultaa viisiottelussa 5000 pisteen ennätystuloksella.[6]
Pekingin MM-kisoissa 2015 Johnson-Thompson oli ensimmäisen päivän jälkeen toisena, mutta jäi ilman tulosta toisen päivän aloittaneessa pituushypyssä.[7] Hän sijoittui samoissa kilpailuissa pituushypyn loppukilpailussa 11:nneksi.[5] Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli seitsenottelussa kuudes. Hän teki ottelusarjassaan Britannian korkeushyppyennätyksen 198 cm. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui viidenneksi sekä seitsenottelussa että korkeushypyssä.[8]
Johnson-Thomson voitti viisiottelun maailmanmestaruuden Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 pistein 4750. Hän voitti saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa kultaa seitsenottelussa pistein 6255. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa kerättyään ennätyspisteensä 6759. Hän voitti viisiottelun sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 pistein 4983. Hän voitti seitsenottelun maailmanmestaruuden Dohassa 2019 pistein 6981. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän keskeytti seitsenottelun, samoin viisiottelun Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli seitsenottelussa kahdeksas. Hän voitti samana vuonna kultaa Kansainyhteisön kisoissa pistein 6377. Hän voitti seitsenottelun maailmanmestaruuden Budapestissa 2023 pistein 6740.[8]
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: Tilastopaja[8]
- Ulkoradat
- 200 metrin juoksu: 22,79 (2016)
- 800 metrin juoksu: 2.05,63 (2023)
- 100 metrin aitajuoksu: 13,09 (2019)
- Korkeushyppy: 198 (2016)
- Pituushyppy: 692 (2014)
- Kuulantyöntö: 13,86 (2019)
- Keihäänheitto: 46,14 (2023)
- Seitsenottelu: 6981 NR (2019)
- Sisäradat
- 60 metrin juoksu: 7,50 (2014)
- 800 metrin juoksu: 2.09,13 (2019)
- 60 metrin aitajuoksu: 8,18 (2015)
- Korkeushyppy: 197 (2015)
- Pituushyppy: 693 (2015)
- Kuulantyöntö: 13,15 (2019)
- Viisiottelu: 5000 (2015) NR
Lähteet
- ↑ Katarina Johnson-Thompson Olympedia. Viitattu 7.3.2023. (englanniksi)
- ↑ a b After impressive 2012, Johnson-Thompson’s star continues to rise 27.11.2012. IAAF. Viitattu 24.10.2013.
- ↑ Jessica Ennis serves as Katarina Johnson-Thompson's inspiration BBC Sport. 5.8.2012. British Broadcasting Company. Viitattu 24.10.2013. (englanniksi)
- ↑ Katarina Johnson-Thompson finishes fifth in heptathlon BBC Sport. 13.8.2013. British Broadcasting Company. Viitattu 24.10.2013. (englanniksi)
- ↑ a b Katarina Johnson-Thompson Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
- ↑ Johnson-Thompson otteli EM-kultaa huipputuloksella Sportti.com. 6.3.2015. Viitattu 7.3.2015.
- ↑ Kivimäki, Jyri: Raju riskinotto kostautui seitsenottelun voittotaistelussa - katso dramaattinen ratkaisu Yle Urheilu. 23.8.2015. Viitattu 24.8.2015.
- ↑ a b c Katarina Johnson-Thompson Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). (englanniksi)
Aiheesta muualla
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Karttunen, Anu: Vihdoinkin! Johnson-Thompson sai kauan kaipaamansa kirkkaimman mitalin, mutta tietää jo seuraavan tavoitteensa – "Huonot hetket ovat auttaneet minua" Yle Uutiset. 4.10.2019. Viitattu 14.10.2019.
1983: Ramona Neubert | 1987: Jackie Joyner-Kersee | 1991: Sabine Braun | 1993: Jackie Joyner-Kersee | 1995: Ghada Shouaa | 1997: Sabine Braun | 1999: Eunice Barber | 2001: Jelena Prohorova | 2003: Carolina Klüft | 2005: Carolina Klüft | 2007: Carolina Klüft | 2009: Jessica Ennis | 2011: Jessica Ennis | 2013: Hanna Melnytšenko | 2015: Jessica Ennis-Hill | 2017: Nafissatou Thiam | 2019: Katarina Johnson-Thompson | 2022: Nafissatou Thiam | 2023: Katarina Johnson-Thompson |
|