Kevin Phillips (jalkapalloilija)
![]() | |||
Henkilötiedot | |||
---|---|---|---|
Koko nimi | Kevin Mark Phillips | ||
Syntymäaika | 25. heinäkuuta 1973 (ikä 51) | ||
Syntymäpaikka | Hichin, Englanti | ||
Pelipaikka | Hyökkääjä | ||
Pituus | 170 cm | ||
Junioriseurat | |||
1991–1992 | Southampton | ||
Seurat | |||
Vuodet | Seura | O | (M) |
1992–1994 | Baldock Town | ? | (?) |
1994–1997 | Watford | 59 | (24) |
1997–2003 | Sunderland | 211 | (115) |
2003–2005 | Southampton | 64 | (22) |
2005–2006 | Aston Villa | 23 | (4)) |
2006–2008 | West Bromwich | 74 | (41) |
2008–2011 | Birmingham | 69 | (19) |
2011–2013 | Blackpool | 59 | (18) |
2013 | Crystal Palace (laina) | 16 | (7) |
2013–2014 | Crystal Palace | 4 | (0) |
2014 | Leicester City (laina) | 12 | (2) |
Maajoukkue | |||
1999–2002 | ![]() | 8 | (0) |
Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. marraskuuta 2010. |
Kevin Mark Phillips (s. 25. heinäkuuta 1973 Hitchin[1]) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Pienikokoinen Phillips ei saanut nuoruudessaan sopimusta Southampton FC:hen, koska hänen ei uskottu pärjäävän hyökkääjänä. Hän siirtyi alasarjassa pelanneen joukkueen kautta Watfordiin ja sieltä Sunderlandiin, jossa hän voitti Englannin Valioliigan maalikuninkuuden ja Euroopan Kultainen kenkä -palkinnon kaudella 1999–2000. Hän on edustanut myös Englannin maajoukkuetta kahdeksassa A-maaottelussa ja yhdessä B-maaottelussa.
Pelaajaura
Uran alku
Phillips liittyi Southamptoniin 14-vuotiaana.[1] Hän pelasi seuran nuorisojoukkueissa neljä vuotta, mutta ei saanut ammattilaissopimusta, koska pienikokoisen Phillipsin ei uskottu pärjäävän hyökkääjänä eikä hänen näytöt vakuuttaneet myöskään oikeana puolustajana. Hän siirtyi tämän jälkeen paikalliseen alasarjan amatöörijoukkue Baldock Towniin. Phillipsin peliesitykset herättivät 1. divisioonassa pelanneet Watfordin kiinnostuksen, ja hän siirtyi seuraan 10 000 punnan siirtosummalla joulukuussa 1994. [2]
Phillips pääsi pelaamaan heti siirryttyään Watfordiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän onnistui viimeistelemään yhdeksän maalia 16 pelaamassaan ottelussa. Phillips on sanonut olevansa koko uransa velkaa Watfordin silloiselle managerille, Glenn Roederille, saatuaan tilaisuuden näyttää taitonsa.[3] Phillipsin ensimmäinen täysi kausi 1995–1996 sujui Watfordilta heikosti, sillä se putosi 2. divisioonaan, mutta Phillips onnistui maalinteossa 11 kertaa. Seuraava kausi jäi Phillipsin viimeiseksi Watfordissa, josta hän siirtyi 1. divisioonan Sunderlandiin 325 000 punnan summalla heinäkuussa 1997.[4]
Sunderlandissa huipulle
Sunderland oli pudonnut Valioliigasta edellisellä kaudella ja yritti nopeaa nousua takaisin. Phillipsin 30 maalia runkosarjassa auttoivat Sunderlandin aina nousukarsintojen finaaliin asti. Se kuitenkin hävisi ratkaisevan ottelun rangaistuspotkukilpailussa Charltonia vastaan, mikä on Phillipsin mukaan "hänen uransa suurin pettymys".[5] Keväällä 1998 Phillips esiintyi myös Englannin B-maajoukkueessa yhdessä ottelussa.[6] Kausi 1998–1999 toi Sunderlandille ja Phillipsille 1. divisioonan mestaruuden ja nousun Valioliigaan.[4] Phillips valittiin myös maajoukkueeseen, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Unkaria vastaan huhtikuussa 1999.[7]
Vastoin odotuksia Sunderland pelasi Valioliigassa hyvin, ja Phillips loisti kärjessä. Ennen kauden alkua televisiokommentaattorina toiminut entinen pelaaja Rodney Marsh arveli, että "Phillips vaivoin pystyisi kuuteen maaliin".[8] Phillips osoitti epäilyt turhiksi voittamalla Valioliigan maalikuninkuuden 30 maalilla ja samalla ensimmäisenä englantilaispelaajana Euroopan Kultainen kenkä -palkinnon.[8] Hän oli pelaajayhdistyksen Vuoden pelaaja -äänestyksessä toinen Roy Keanen jälkeen.[9] Phillips valittiin myös Englannin joukkueeseen kesän EM-kilpailuihin, mutta Phillips ei päässyt kertaakaan kisoissa kentälle.[10]
Seuraavina kahtena kautena Phillipsin maalimäärä pieneni, mutta hän onnistui silti tekemään molemmilla yli 10 maalia vaikka Sunderland oli jälkimmäisellä kaudella vasta sijalla 17. Hän oli mukana myös maajoukkueessa pelaten tänä aikana kolmessa maaottelussa.[11] Kausi 2002–2003 oli sekä seuralle että Phillipsille heikko. Sunderland jäi viimeiseksi ja putosi. Ensi kerran Sunderlandissa alle 10 maaliin jäänyt Phillips siirtyi kauden päätteeksi Valioliigassa pelaavaan Southamptoniin 3,25 miljoonalla punnalla.[12]
Southampton ja Aston Villa
Southamptonissa Phillips ei pystynyt saavuttamaan samoja maalimääriä kuin parhaimmillaan Sunderlandissa, mutta teki kuitenkin yli 10 maalia kaudessa. Kaudella 2003–2004 hän pääsi myös pelaamaan UEFA Cupissa, mutta Southampton hävisi heti ensimmäisellä kierroksella Steaua Bukarestille.[13] Southamptonin pudottua Valioliigasta kauden 2004–2005 päätteeksi Phillips siirtyi Aston Villaan miljoonan punnan siirtosummalla.[14] Villassa loukkaantumisista kärsinyt Phillips ei juurikaan tehnyt maaleja, ja hän päätti siirtyä Mestaruussarjan West Bromwichiin yhden kauden jälkeen.[15]
Mestaruussarja ja paluu Valioliigaan
West Bromwichin riveissä Phillips löysi jälleen maalivainunsa. Ensimmäinen kausi toi mukanaan 19 maalia ja paikan nousukarsintojen finaaliin, jonka se kuitenkin hävisi. Kausi 2007–2008 meni sekä Phillipsiltä että West Bromwichilta vieläkin paremmin. Hän teki 22 maalia, ja seura nousi Valioliigaan. Phillips palkittiin kauden päätteeksi vuoden parhaana pelaajana. Vaikka Phillips olisi voinut jatkaa West Bromwichissa, hän päätti vaihtaa Birminghamiin, koska uskoi joutuvansa vaihtopenkille ja seuran olevan mukana putoamistaistelussa. [8][4]
Ensimmäisellä Birmingham-kaudellaan Phillips pelasi avauskokoonpanossa ja teki 36 Mestaruussarjan ottelussa 14 maalia. Hän oli Birminghamin paras maalintekijä Valioliigaan nousuun päättyneellä kaudella. Kaudella 2009–2010 Phillips oli pääasiassa vaihtopelaajan roolissa. Kesällä 2010 hän teki yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen seuran kanssa.[16] Birmingham voitti 2011 liigacupin, mutta Phillips ei pelannut finaalissa Arsenalia vastaan.[17] Kauden päätteeksi Birmingham putosi Mestaruussarjaan ja Phillips jätti seuran sopimuksensa päätyttyä.[18]
Pelaajauran loppuvaiheet
Heinäkuussa 2011 Phillips siirtyi Mestaruussarjan Blackpooliin vuoden mittaisella sopimuksella.[19] Phillips onnistui kauden aikana maalinteossa 17 kertaa ja oli Blackpoolin paras maalintekijä. Blackpool eteni aina Valioliigan nousukarsintojen finaaliin, jonka se hävisi. Kauden päätteeksi Phillips päätti jatkaa vielä uraansa ja hänen sopimusta jatkettiin vuodella.[20] Seuraavalla kaudella Phillipsin rooli pieneni ja lopulta hän siirtyi tammikuussa 2013 manageri Ian Hollowayn perässä Mestaruussarjan Crystal Palaceen loppukauden mittaiselle lainalle. Crystal Palace pääsi lopulta nousukarsintafinaaliin, jossa Phillips onnistui Watfordia vastaan rangaistuspotkussa jatkoajalla ja varmisti Palacen nousun Valioliigaan. Phillips siirtyi kauden päätteeksi pysyvästi yhden vuoden sopimuksella Crystal Palaceen, mutta hän ei kyennyt murtautumaan enää kokoonpanoon. Tammikuussa 2014 Phillips siirtyi vielä loppukauden mittaiselle lainalle sarjaporrasta alemmas Leicester Cityyn, jossa hän oli jälleen avainasemassa nostamassa yhtä seuraa Valioliigaan.[21][22]
Kauden 2013–2014 päätteeksi Phillips päätti pitkä pelaajauransa 40-vuotiaana. Lopettaessaan hän oli muun muassa kaikkien aikojen vanhin kenttäpelaaja sekä Leicesterissä että Crystal Palacessa, ja Leicesterin vanhin maalintekijä.[22][23]
Valmennusura
Pelaajauran päätyttyä Phillips jäi Leicester Cityyn valmennustehtäviin. Syksyllä 2015 hänet palkattiin Derby Countyyn Paul Clementin apuvalmentajaksi.[24] Kesällä 2018 Phillips siirtyi Stoke Cityyn Gary Rowettin valmennusryhmään, mutta joutui jättämään tehtävänsä tammikuussa 2019 Rowettin saatua potkut.[25][26]
Yksityiselämä
Kevin Phillips on naimisissa Julie Phillipsin kanssa. Heillä on neljä lasta – Millie, Toby, Tia ja Alfie.[27]
Saavutukset
- 1. divisioonan voitto: 1998–1999
- Mestaruussarjan voitto: 2007–2008, 2013–2014
- Englannin liigacupin voitto: 2007–2008
- Euroopan Kultainen kenkä: 1999–2000
- Valioliigan paras maalintekijä: 1999–2000
Tilastot
Seurajoukkue
Seurajoukkuetilastot | Sarja | FA Cup | Liigacup | Eurocupit | Yhteensä | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Kausi | Seura | Sarja | Pelit | Maalit | Pelit | Maalit | Pelit | Maalit | Pelit | Maalit | Pelit | Maalit |
1994–95 | Watford | 1. divisioona | 16 | 9 | - | - | 16 | 9 | ||||
1995–96 | 27 | 11 | 2 | 0 | 2 | 1 | 31 | 12 | ||||
1996–97 | 2. divisioona | 16 | 4 | - | - | 16 | 4 | |||||
1997–98 | Sunderland | 1. divisioona | 461 | 311 | 2 | 4 | - | 48 | 35 | |||
1998–99 | 26 | 23 | 1 | 0 | 5 | 2 | 32 | 25 | ||||
1999–00 | Valioliiga | 36 | 30 | 2 | 0 | - | 38 | 30 | ||||
2000–01 | 34 | 14 | 4 | 2 | 4 | 2 | 42 | 18 | ||||
2001–02 | 37 | 11 | 1 | 1 | 1 | 1 | 39 | 13 | ||||
2002–03 | 32 | 6 | 4 | 3 | - | 36 | 9 | |||||
2003–04 | Southampton | 34 | 122 | 1 | 0 | - | 2 | 1 | 37 | 13 | ||
2004–05 | 30 | 10 | 4 | 2 | 2 | 1 | 36 | 13 | ||||
2005–06 | Aston Villa | 23 | 4 | 2 | 0 | 2 | 1 | 27 | 5 | |||
2006–07 | West Bromwich Albion | Mestaruussarja | 391 | 191 | 3 | 3 | 1 | 0 | 43 | 22 | ||
2007–08 | 35 | 22 | 3 | 2 | - | 38 | 24 | |||||
2008–09 | Birmingham City | 36 | 14 | - | 2 | 0 | 38 | 14 | ||||
2009–10 | Valioliiga | 19 | 4 | 4 | 0 | 1 | 0 | 24 | 4 | |||
2010–11 | 14 | 1 | 4 | 2 | 2 | 1 | 20 | 4 | ||||
2011–12 | Blackpool | Mestaruussarja | 411 | 16 | 4 | 1 | 0 | 0 | 45 | 17 | ||
2012–13 | 18 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 19 | 2 | ||||
2012–13 | Crystal Palace (laina) | 161 | 71 | 0 | 0 | 0 | 0 | 16 | 7 | |||
2013–14 | Crystal Palace | Valioliiga | 4 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 5 | 0 | ||
2013–14 | Leicester City | Mestaruussarja | 12 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 12 | 2 | ||
Yhteensä | 591 | 252 | 42 | 20 | 23 | 9 | 2 | 1 | 660 | 282 |
1 Sisältää nousukarsinnat. 2 Yhdessä lähteistä maalimäärä on 13, muissa 12.
[28][21][29]
Maaottelut
Päivämäärä | Pelipaikka | Vastustaja | Tulos† | Kilpailu |
---|---|---|---|---|
28. huhtikuuta 1998 | Budapest, Unkari | ![]() | 1–1 | ystävyysottelu |
10. lokakuuta 1999 | Sunderland, Englanti | ![]() | 2–1 | ystävyysottelu |
28. helmikuuta 2000 | Lontoo, Englanti | ![]() | 0–0 | ystävyysottelu |
27. toukokuuta 2000 | Lontoo, Englanti | ![]() | 1–1 | ystävyysottelu |
3. kesäkuuta 2000 | Ta' Qali, Malta | ![]() | 2–1 | ystävyysottelu |
15. marraskuuta 2000 | Torino, Italia | ![]() | 0–1 | ystävyysottelu |
10. marraskuuta 2001 | Manchester, Englanti | ![]() | 1–1 | ystävyysottelu |
13. helmikuuta 2002 | Amsterdam, Alankomaat | ![]() | 1–1 | ystävyysottelu |
† Taulukossa Englannin maalit ovat aina ensin
[7]
Lähteet
- ↑ a b Thorpe, Martin: Hitting heights on the level 28.4.1999. The Guardian. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ May, John: Saints find faith in Phillips 14.8.2003. BBC Sport. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ Lepcowski, Chris: Kevin Phillips: My football debt to Glenn Roeder 17.4.2008. Birmingham Mail. Arkistoitu 15.5.2008. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ a b c Kevin Phillips Profile West Bromwich Albion. Arkistoitu 16.5.2008. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ James, Stuart: Phillips keen to save West Brom ordeal by shoot-out 28.5.2007. The Guardian. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ England - International Results B-Team - Details RSSSF. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ a b Kevin Phillipsin maajoukkuetilastot England Football Online. Viitattu 9.11.2010. (englanniksi)
- ↑ a b c White, Clive: Two Kevins hope to call shots after drop into Championship 6.8.2008. The Telegraph. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ Sami Hyypiä valioliigan tähdistöön. Helsingin Sanomat, 2.5.2000. HS arkisto (maksullinen).
- ↑ Nisbet, John: Sympathy for outcasts Phillips and Fowler 11.8.2000. The Independent. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ England - International Results 2000-2004 - Details RSSSF. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ Southampton land Phillips 14.8.2003. BBC Sport. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ Grant, Alisdair: Raducanu snuffs out Southampton sortie 16.10.2003. The Guardian. Viitattu 8.11.2010. (englanniksi)
- ↑ Phillips completes Villa switch 29.6.2005. BBC Sport. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ Phillips makes move to West Brom 22.8.2006. BBC Sport. Viitattu 23.10.2008. (englanniksi)
- ↑ Kevin Phillips Birmingham City FC. Arkistoitu 9.12.2008. Viitattu 15.10.2010. (englanniksi)
- ↑ Arsenal 1-2 Birmingham 27.2.2011. BBC Sport. Viitattu 7.12.2011. (englanniksi)
- ↑ Kevin Phillips, Lee Bowyer and Sebastian Larsson let go by Birmingham 27.5.2011. The Guardian. Viitattu 7.12.2011. (englanniksi)
- ↑ Phillips signs for Seasiders 10.7.2011. Sky Sports. Viitattu 7.12.2011. (englanniksi)
- ↑ Canavan, Steve: Golden oldie’s big u-turn 31.5.2012. Blackpool Gazette. Arkistoitu 19.8.2019. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
- ↑ a b Kevin Phillipsin pelaajatilastot Soccerbase.com. Arkistoitu 28.2.2009. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
- ↑ a b Fitzpatrick, Sarah: Premier League Heroes: Sunderland legend Kevin Phillips 27.11.2014. Pundit Arena. Arkistoitu 19.8.2019. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
- ↑ Kevin Phillips: Leicester City striker to retire 28.4.2014. BBC Sport. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
- ↑ Kevin Phillips leaves Leicester City to become Derby County’s No2 17.9.2015. The Guardian. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
- ↑ Coaching Team Check-in 26.6.2018. Stoke City FC. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
- ↑ Spinks, Martin: Gary Rowett sacked by Stoke City 8.1.2019. Stoke Sentinel. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
- ↑ Roz Laws: She's the WAG who hates shopping 28.1.2007. Sunday Mercury. Viitattu 8.11.2010. (englanniksi)
- ↑ Kevin Phillipsin profiili Birmingham City FC. Arkistoitu 9.12.2008. Viitattu 9.11.2010. (englanniksi)
- ↑ Kevin Phillipsin tilastot Valioliigassa premierleague.com. Arkistoitu 29.1.2010. Viitattu 14.4.2011. (englanniksi)
1968: Eusébio • 1969: Petăr Žekov • 1970: Gerd Müller • 1971: Josip Skoblar • 1972: Gerd Müller • 1973: Eusébio • 1974: Héctor Yazalde • 1975: Dudu Georgescu • 1976: Sotiris Kaiafas • 1977: Dudu Georgescu • 1978: Hans Krankl • 1979: Kees Kist • 1980: Erwin Vandenbergh • 1981: Georgi Slavkov • 1982: Wim Kieft • 1983: Fernando Gomes • 1984: Ian Rush • 1985: Fernando Gomes • 1986: Marco van Basten • 1987: Rodion Cămătaru & Toni Polster • 1988: Tanju Çolak • 1989: Dorin Mateuț • 1990: Hugo Sánchez & Hristo Stoitškov • 1997: Ronaldo • 1998: Nikos Mahlas • 1999: Mário Jardel • 2000: Kevin Phillips • 2001: Henrik Larsson • 2002: Mário Jardel • 2003: Roy Makaay • 2004: Thierry Henry • 2005: Thierry Henry & Diego Forlán • 2006: Luca Toni • 2007: Francesco Totti • 2008: Cristiano Ronaldo • 2009: Diego Forlán • 2010: Lionel Messi • 2011: Cristiano Ronaldo • 2012: Lionel Messi • 2013: Lionel Messi • 2014: Cristiano Ronaldo / Luis Suárez • 2015: Cristiano Ronaldo