Kolmas Intian–Pakistanin sota
Kolmas Intian–Pakistanin sota | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Osa Bangladeshin itsenäisyyssotaa | |||||||||
![]() | |||||||||
| |||||||||
Osapuolet | |||||||||
|
| ||||||||
Komentajat | |||||||||
|
| ||||||||
Vahvuudet | |||||||||
500 000 sotilasta | 365 000 sotilasta | ||||||||
Tappiot | |||||||||
3 843 kaatunutta | 9 000 kaatunutta |
Intian–Pakistanin sota vuoden 1971 joulukuussa liittyi Bangladeshin itsenäistymiseen. Varsinaiset sotatoimet kestivät kaksi viikkoa 3.–16. joulukuuta ja päättyivät Pakistanin tappioon. Bangladeshin itsenäisyyssodassa Intia asettui Bangladeshin (silloisen Itä-Pakistanin) puolelle. Länsipakistanilaisten arveltiin murhanneen kolme miljoonaa ihmistä, ja kymmenen miljoonaa pakolaista vyöryi Intiaan.
Intian Indira Gandhi yritti koota kansainvälistä painostusta Euroopan matkallaan. Yhdysvaltain tiedettiin tukevan Länsi-Pakistania, Neuvostoliiton Itä-Pakistania. Intialaiset siirsivät joukkojaan lähemmäs rajaseutuja ja odottivat talven tuloa, mikä tukkisi Himalajan solat ja estäisi Kiinan sekaantumisen sotatoimiin.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Ussdiablo.jpg/250px-Ussdiablo.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9d/INS_Khukri_%28F149%29.jpg/250px-INS_Khukri_%28F149%29.jpg)
Joulukuun 3. päivän iltana pakistanilaiset tekivät ilmaiskun Pohjois-Intian sotilaslentokentille. Intialaiset iskivät takaisin seuraavana päivänä, ja hyökkäisivät Itä-Pakistanissa olevien länsipakistanilaisten joukkojen kimppuun maalta, mereltä ja ilmasta. Länsi-Pakistanin armeija antautui kahdessa viikossa, ja intialaiset saivat 90 000 sotavankia.[1]
Lähteet
- ↑ BBC
Aiheesta muualla
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Bangladeshin historia (Arkistoitu – Internet Archive) Taksvärkki 2002 (suomeksi)
- Subcontinent com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)