Luettelo lunta tarkoittavista suomen kielen sanoista
Esimerkkejä lunta tarkoittavista suomen kielen sanoista.[1][2][3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Talvipy%C3%B6r%C3%A4ily%C3%A4_sohjossa.jpg/250px-Talvipy%C3%B6r%C3%A4ily%C3%A4_sohjossa.jpg)
- ajolumi: tuulen kuljettamaa kuivaa lunta
- jasa, lumenviipymä
- hanki: paksu maata peittävä lumivaippa tai kantavaksi kovettunut lumivaipan pinta
- hankiainen: kantavaksi kovettunut lumivaipan pinta (ks. kantohanki, kestohanki, hankikanne, hankikanto), kerste
- hiutale, (jää)neulanen, (lumi)kide: lumikiteitä; kide-sana on alun perin tarkoittanut juuri lumikidettä
- huove, höty: leudon sään huokoistama lumi
- huurre, härmä, kuura: pakkasen ilmankosteudesta eri pintoihin muodostamat kiteet, huurre usein pieniä kiteitä; vrt. huuru, pieniä vesipisaroita, kuura taas isoja
- höyty, hitva, hile: hyvin pieniä lumikiteitä tai niitä pöllyämässä
- kalto, kaltto, kallo, jääkallo: jäinen tai iljanteinen kohta tiessä. Jääkallosta on väännetty vaarallisen liukasta talvikeliä tarkoittava nykykielen sana pääkallokeli.
- kinos: pitkänomainen, usein tuulen muodostama lumikasautuma
- kirsi: osassa länsimurteita hankikannon nimitys
- kohva: jään päälle nousseen veden ja lumen jäätynyt seos, kohvajää
- kuurankukka: kuuran muodostama poikkeuksellisen iso kide
- loska, söltsy: todella vetistä lunta, melkein vettä
- nietos: tuulisen lumisateen, pyryn tai tuiskun, muodostama kinos
- nuoska, suojalumi, suvilumi, rääpäkkä, mätälumi, takkala, huove: leudon sään pehmittämä lumi. Eri murteissa tunnetaan eri sanoja.
- pakkaslumi: vesiarvoltaan pientä ja kevyttä lunta, sään kylmetessä ilmankosteudesta tiivistynyttä lunta
- polanne: painon alla tiivistynyt ja osin jäätynyt lumikerros, jäinen harjanne tiessä
- puuteri: jauhemainen lumi (laskettelijoiden käyttämä ilmaisu, engl. powder snow)
- riite, riide, riitta, riitto, kerte, kohma, kahma, hyyde: pian maahan sadettuaan jäätynyt räntä, ohut jääkuori lumen pinnalla. Sanojen suuri määrä johtuu eri murteista ja vivahde-eroista.
- räntä: taivaalta satava vetinen lumi, joka maahan pudotessaan muuttuu sohjoksi
- sevä: kova hanki erityisesti poronhoidon yhteydessä. Poro ei saa kaivettua sevän läpi jäkälää.
- siide: hienojakoinen satava lumi tai räntäinen hienojakoinen tihku
- sohjo: lunta, johon on sekoittunut runsaasti vettä.
- tiera, tilsa, paakku: eläimen kavion- tai kengänpohjaan kertyvä lumipaakku
- tykkilumi: keinotekoinen lumi, esimerkiksi laskettelurinteiden lumetukseen tehty lumi
- tykkylumi: puun oksille härmistymällä kerääntynyt lumi
- vesihyhmä: raskas ja hyvin märkä sohjo tai luminen vesi
- viti, nattura, utukka, höykkälumi: vastasatanut, kevyt pakkaslumi
- vuotos: uusi, vastasatanut lumi
Satava lumi
- sataa akanpalloja/rämpsyä/pakkasenhiveniä/siitettä/jalkarättejä/aanelosia: sataa isoja lumihiutaleita
- pyry: sakea lumisade
- tuisku: lumisade voimakkaalla tuulella tai voimakkaan tuulen mukana liikkuva lumi
Jälkiä lumessa
- aito, jotos, rannio: peura- tai porolauman lumeen polkema painauma
- latu: hiihdetty ura
- tola: latu, jonka päälle satanut hieman uutta lunta
- kieppi, uuttu: metsäkanalinnun lumisuoja
Lähteet
- ↑ Suomen sanojen alkuperä: Etymologinen sanakirja. 1, A–K. Päätoimittaja Erkki Itkonen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 556. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 62. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 1992 (2. painos 2001). ISBN 951-717-692-9.
- ↑ Suomen sanojen alkuperä: Etymologinen sanakirja. 2, L–P. Päätoimittaja Ulla-Maija Kulonen. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 1995 (2. painos 2001). ISBN 951-717-711-9.
- ↑ Suomen sanojen alkuperä: Etymologinen sanakirja. 3, R–Ö. Päätoimittaja Ulla-Maija Kulonen. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2000. ISBN 951-717-712-7.
Aiheesta muualla
- Lumella on monta olomuotoa (arkistoitu 4.5.2017)
- Lumi sanoissamme. Höhhölunta, höytelöä, rullia ja raivoa. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2018.