M. A. K. Halliday
Michael Halliday | |
---|---|
![]() | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 13. huhtikuu 1925 Leeds |
Kuollut | 15. huhtikuu 2018 Sydney |
Kansalaisuus | Yhdistynyt kuningaskunta, Australia |
Koulutus ja ura | |
Opinnot | Pekingin yliopisto, Lontoon yliopisto |
Instituutti | University College London, Edinburghin yliopisto, Sydneyn yliopisto |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Michael Alexander Kirkwood Halliday (13. huhtikuuta 1925 Leeds, Britannia – 15. huhtikuuta 2018 Sydney, Australia) oli brittiläissyntyinen kielitieteilijä, joka merkittävän osan urastaan vaikutti Australiassa Sydneyn yliopiston kielitieteen professorina (vuodesta 1976 aina eläköitymiseensä 1987). Hän on kielitieteen systeemis-funktionaalisen koulukunnan perustaja ja merkittävin yksittäinen edustaja.[1]
Elämä ja ura
Halliday syntyi Leedsissä Pohjois-Englannissa.[1][2]
Kielet ja Kiinan kulttuuri olivat hänen kiinnostuksenkohteitaan vanhempiensa kautta jo lapsena. Aluksi hän kiinnostui kirjallisuudesta, mutta vaihtoi siitä vuonna 1942 J. R. Firthin alulle panemassa Britannian asevoimien ohjelmassa vapaaehtoisiin kiinan kielen opintoihin, joihin hänet valittiin hänen osoitettuaan valmiutta erottaa kiinalle ominaiset toonit.[2]
Puolitoistavuotisen koulutuksen jälkeen Halliday palveli vuoden Intiassa vastavakoilutehtävissä, jotka vaativat jatkuvaa kiinan taitojen ylläpitoa. Sodan lopulla Halliday opetti kiinaa pari vuotta Lontoossa, minä aikana hän kiinnostui etenkin kiinan kieliopin kysymyksistä. Armeijasta vapauduttuaan vuonna 1947 hän halusi jatkaa kiinan opintojaan Kiinassa, missä hän samana vuonna aloitti englannin opetuksen ja kiinan opinnot Pekingin yliopistossa. Seuraavana vuonna hän suoritti Kiinassa pysytellen maisterintutkintonsa Lontoon yliopistoon.[2]
Tutkintonsa jälkeen Halliday muutaman kuukauden tauon jälkeen jatkoi opintojaan Lontoon ja Pekingin yliopistoissa tutustuen kielihistorian tutkimukseen, sinotiibetiläisiin opintoihin ja myöhemmin kiinan murteisiin Kantonissa, joka tuolloin oli vielä Kiinan tasavallan hallussa. Kantonissa hän opettajansa Wang Li’n kautta tutustui myös neuvostoliittolaiseen marrilaiseen kielitieteeseen, jota yleisesti pidetään ideologisesti värittyneenä ja virheellisenä. Samaan aikaan Halliday tutustui itsenäisesti Firthin kielitieteelliseen ajatteluun, mikä suuresti vaikutti koko hänen myöhempään uraansa.[2]
Palattuaan Britanniaan vuonna 1950 Halliday joutui Kiinan-taustansa vuoksi hankaluuksiin läntisten kommunistivainojen aikakaudella eikä päässyt jatkamaan opintojaan poliittisesti herkkätuntoiseen SOAS University of Londoniin (School of Oriental and African Studies), missä Firth olisi ollut. Sen sijaan hän siirtyi Cambridgeen, missä ei ollut lainkaan modernin, ainoastaan klassisen kiinan asiantuntemusta. Halliday onnistui kuitenkin suostuttelemaan Firthin itselleen henkilökohtaiseksi ohjaajaksi. Firthin kautta syntyneen SOAS-yhteyden kautta Halliday pääsi myös kuulemaan siellä vierailleen Louis Hjelmslevin luentoja.[2]
Vuonna 1954 Halliday nimitettiin kiinan apulaislehtoriksi (assistant lecturer) Cambridgeen. Saman vuoden viimeisenä päivänä, 31.12.1954, hän jätti tarkistettavaksi hyvin Firth-vaikutteisen väitöskirjansa.[2]
Cambridgen-vuosinaan Halliday osallistui aktiivisesti Britannian kommunistisen puolueen kielitiederyhmän toimintaan.[2]
Cambridgesta Halliday siirtyi Edinburghiin yleisen kielitieteen lehtoriksi vuonna 1958. Oman opetuksensa ohella hän piti David Abercrombien pyynnöstä kurssin intonaatiosta Abercrombien fonetiikan kesäkoulussa.[2]
Vuonna 1963 siirtyi takaisin Lontooseen University Collegen viestinnän tutkimuksen keskuksen johtajaksi. Kaksi vuotta myöhemmin keskus yhdistettiin Hallidayn johtamaan uuteen yleisen kielitieteen laitokseen. Tästä virasta Halliday uupuneena luopui vuonna 1970.[2]
Julkaisuja
- Halliday, M. A. K. 1967: Intonation and grammar in British English. Janua Linguarum, Series Practica XLVIII. Mouton, The Hague & Paris.
- Halliday, M. A. K. 1970: A course in spoken English: Intonation. Oxford University Press, Oxford.
- Halliday, M. A. K. 1976a: Cohesion in English. Longman, London & New York.
- Halliday, M. A. K. 1976b: System and function in language. Oxford University Press, London.
- Halliday, M. A. K. 1978: Language as social semiotic: The social interpretation of language and meaning. Arnold, London.
- Halliday, M. A. K. 1985: An introduction to functional grammar. Edward Arnold, London. (2., uudistettu laitos 1994; 3., uudistettu laitos 2004.)
- Halliday, M. A. K. & Hasan, Ruqaiya 1989: Language, context, and text: Aspects of language in a social-semiotic perspective. Oxford University Press, Oxford.
- Halliday, M. A. K. & Matthiessen, C. M. I. M. 1999: Construing experience through meaning: A language based approach to cognition. Cassell, London.
Lähteet
- ↑ a b Luukka, Minna-Riitta 2002: M. A. K. Halliday ja systeemis-funktionaalinen kielitiede. Teoksessa: Hannele Dufva & Mika Lähteenmäki (toim.): Kielentutkimuksen klassikoita. Soveltavan kielentutkimuksen keskus, Jyväskylän yliopisto, Jyväskylä. 89–123.
- ↑ a b c d e f g h i Webster, Jonathan 2005: M. A. K. Halliday: The early years, 1925–1970. Teoksessa: Ruqaiya Hasan & Christian M. I. M. Matthiessen & Jonathan Webster (toim.): Continuing discourse on language: A functional perspective. Equinox, London. Osa 1, 3–13.
|