Nate Dogg
Nathaniel Dwayne Hale | |
---|---|
![]() | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 19. elokuuta 1969 Clarksdale, Mississippi, Yhdysvallat |
Kuollut | 15. maaliskuuta 2011 (41 vuotta) Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat |
Muusikko | |
Taiteilijanimi | Nate Dogg |
Laulukielet | englanti |
Aktiivisena | 1991–2011 |
Tyylilajit | West Coast hip hop, R&B, G-funk |
Yhtyeet | 213 |
Levy-yhtiöt | Death Row Elektra Doggystyle Atlantic |
Aiheesta muualla | |
www.natedoggmusic.com | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ] ![]() | |
Infobox OK |
Nathaniel Dwayne Hale (tunnettiin paremmin taiteilijanimellä Nate Dogg; 19. elokuuta 1969 Clarksdale, Mississippi – 15. maaliskuuta 2011 Long Beach, Kalifornia)[1] oli yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja ja sanoittaja. Hän oli keskeinen vaikuttaja g-funk-genren parissa.[2]
Mississippissä syntynyt Nate Dogg varttui Kaliforniassa Long Beachin kaupungissa.[3] Hän perusti teini-ikäisenä yhdessä ystävänsä Warren G:n ja serkkunsa Snoop Doggin kanssa 213-yhtyeen.[3] Hän julkaisi uransa aikana kolme sooloalbumia sekä yhden studioalbumin yhtyeensä kanssa. Nate Dogg tunnettiin erityisesti kertosäkeiden laulajana ja yhteistyöstään tunnettujen hip hop-artistien kuten 2Pacin, Eminemin, 50 Centin ja Dr. Dren kanssa.[3][2] Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan vuonna 2011 ollessaan 41-vuotias.[4]
Elämä ja ura
Varhaisvaiheet
Nathaniel Dwayne Hale syntyi Clarksdalessa Mississippissä vuonna 1969. Hän oli rap-artistien Butch Cassidyn ja Snoop Doggin serkku. Hale lauloi lapsena kuorossa baptistikirkossa, jossa hänen isänsä toimi pastorina ja äitinsä kuoronjohtajana.[3] 14-vuotiaana hänen vanhempansa erosivat, ja hän muutti urbaanimpaan ympäristöön Long Beachille Kaliforniaan.[5] 17-vuotiaana hän lopetti lukion ja liittyi Yhdysvaltain merijalkaväkeen, jossa hän palveli seuraavat kolme vuotta.[6][5]
Ura
Palattuaan Long Beachille Hale alkoi tehdä musiikkia Snoop Doggin ja Warren G:n kanssa 213-ryhmässä.[5][7] Warren G soitti yhtyeen demonauhan velipuolelleen Dr. Drelle, joka oli jo menestynyt musiikkialalla ja perustanut levy-yhtiön Death Row Records yhdessä Suge Knightin kanssa. Dr. Dre piti kuulemastaan ja solmi levysopimuksen Snoop Doggin kanssa. Tämän kautta myös Hale pääsi mukaan Dr. Dren albumille The Chronic vuonna 1992, minkä jälkeen hänkin sai levytyssopimuksen.[5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/fi/thumb/5/59/Chronic.jpg/250px-Chronic.jpg)
Hale teki vuonna 1994 Above the Rim -elokuvan soundtrack-albumille kappaleen ”Regulate” yhdessä Warren G:n kanssa.[8] Siitä muodostui suuri hitti, joka oli ehdolla Grammy-palkinnolle[9] ja viimeistään toi hänet suuren yleisön tietoisuuteen.[5] Hän äänitti sooloalbumiaan, mutta Death Row Records ei koskaan julkaissut sitä ja hänen välinsä Suge Knightin kanssa kylmenivät.[5] Hänen debyyttialbuminsa tuli kauppoihin vuonna 1998 Breakaway Recordsin julkaisemana.[5]
Oltuaan vuosien ajan soolouralla Hale alkoi työskentelemään taas 213-yhtyeensä kanssa. Yhtye julkaisi singlet "So Fly" ja "Groupie Luv" ja ainoaksi jääneen studioalbuminsa The Hard Way vuonna 2004.[5]
Omien levytystensä ohella Nate Dogg teki useita vierailuja muiden artistien kappaleilla, joista hän tulikin parhaiten tunnetuksi.[7] Hän esiintyi muun muassa 2Pacin,[4] Dr. Dren, 50 Centin, The Gamen, Xzibitin, Mos Defin, Redmanin ja Mariah Careyn levyillä.[7] Hänen ja Ludacrisin yhdessä tekemä single "Area Codes" (2001) sekä hänen ja Eminemin tekemä kappale "Shake That" (2006) saivat Grammy-ehdokkuudet,[9] kuten myös Dr. Dren single "The Next Episode" (2000),[10] jolla hän oli mukana kreditoimattomasti vierailevana artistina.
Kuolema
Hale kuoli 15. maaliskuuta 2011 Long Beachissä Kaliforniassa 41-vuotiaana. Syynä tähän oli sydämen vajaatoiminta.[11][12] Hänen tiedetään kärsineen eläessään sairauskohtauksista. Hän on selvinnyt aikaisemmin kahdesta vakavasta halvauksesta vuosina 2007 ja 2008.[11][13] Rap-artisti The Game julkaisi Nate Doggille omistetun kappaleen alle kaksi vuorokautta tämän menehtymisen jälkeen. Kappale kantaa nimeä "All Doggs Go to Heaven (R.I.P. Nate Dogg)".[14][15]
Diskografia
Soolo
- G-Funk Classics, Vol. 1 & 2 (1998)
- Music and Me (2001)
- Nate Dogg (2008)
Kokoelma
- Essentials (2002)
213
- The Hard Way (2004)
Lähteet
- ↑ RIP OG:Rapper Nate Dogg Dead at 41 Bumpshack.com. 15.3.2011. Arkistoitu 18.3.2011. Viitattu 16.3.2011. (englanniksi)
- ↑ a b Garth Cartwright: Nate Dogg obituary the Guardian. 16.3.2011. Viitattu 30.11.2018. (englanniksi)
- ↑ a b c d Dogg - City of Clarksdale | Official Site City of Clarksdale | Official Site. Viitattu 1.12.2018. (englanniksi)
- ↑ a b Nate Dogg | Biography & History | AllMusic AllMusic. Viitattu 1.12.2018.
- ↑ a b c d e f g h Unsung: Nate Dogg (2008)
- ↑ Well Known US Marines | USMC.net www.usmc.net. Viitattu 10.12.2016.
- ↑ a b c Andrew Emery: Nate Dogg: the unsung hero of hip-hop The Guardian. 16.3.2011. Viitattu 29.7.2019. (englanniksi)
- ↑ Warren G | Encyclopedia.com www.encyclopedia.com. Viitattu 29.7.2019.
- ↑ a b Nate Dogg GRAMMY.com. 19.5.2020. Viitattu 27.5.2020. (englanniksi)
- ↑ Dr. Dre GRAMMY.com. 19.11.2019. Viitattu 27.5.2020. (englanniksi)
- ↑ a b http://www.presstelegram.com/news/ci_17622472 (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ http://www.pedestrian.tv/music/news/nate-dogg-cause-of-death-stroke-related/38974.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ http://www.iltalehti.fi/viihde/2011031613375914_vi.shtml
- ↑ http://www.hiphopdx.com/index/singles/id.14234/title.game-all-doggs-go-to-heaven-rip-nate-dogg
- ↑ http://www.hiphopdx.com/index/singles/id.14266/title.dj-premier-nate-dogg-tribute
|