Nathan Chen
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Nathan Chen vuonna 2018. | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten taitoluistelu | |||
![]() | |||
![]() | Peking 2022 | yksinluistelu | |
![]() | Peking 2022 | joukkuekilpailu | |
![]() | Pyeongchang 2018 | joukkuekilpailu | |
MM-kilpailut | |||
![]() | Milano 2018 | yksinluistelu | |
![]() | Saitama 2019 | yksinluistelu | |
![]() | Tukholma 2021 | yksinluistelu | |
Neljän maanosan mestaruuskilpailut | |||
![]() | Gangneung 2017 | yksinluistelu |
Nathan Chen (s. 5. toukokuuta 1999 Salt Lake City) on yhdysvaltalainen taitoluistelija.[1] Hän on voittanut yksinluistelussa olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.[1][2]
Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 hän sijoittui yksiluistelussa viidenneksi pistein 215,08 oltuaan lyhytohjelman jälkeen 17:s mutta voitettuaan vapaaohjelman. Hän myös auttoi Amerikan joukkuepronssille.[1][3] Pekingin talviolympialaisissa 2022 hän voitti yksinluistelussa kultaa pistein 332,36 rikottuaan lyhytohjelman maailmanennätyksen (113,97) ja saavutti joukkuekilpailussa[a] myös kultaa.[2][5]
Chen saavutti juniorien maailmanmestaruuskilpailuissa yksinluistelussa pronssia vuonna 2014 ja sijoittui seuraavana vuonna neljänneksi. Ensimmäisissä aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissaan vuonna 2017 hän sijoittui kuudenneksi mutta on sen jälkeen voittanut kolme peräkkäistä maailmanmestaruutta vuosina 2018, 2019 ja 2021.[1] Hän on myös voittanut vuoden 2017 Neljän maanosan mestaruuden ja on peräti kuusinkertainen Amerikan-mestari (2017-2022) ja kolminkertainen Grand Prix Finaalin voittaja (2017-2019).
Chen on tunnettu etenkin hänen ohjelmiensa teknisestä puolesta jota pidetään maailman vaikeimpana. Hänen erikoisalaansa kuuluvat neloishypyt joita hän on enimmillään esittänyt huimat kahdeksan yhden kilpailun aikana ja kuusi yhdessä ohjelmassa. Chen on myös historian ensimmäinen luistelija joka on esittänyt viisi erilaista neloishyppyä (tulppi, salchow, ritti, flippi ja lutz) kilpajäillä.
Huomautukset
- ↑ Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi myöhemmin kilpailun voittajaksi kun Venäjä putosi ykköspaikalta kolmossijalle Kamila Valijevan dopingkäryn vuoksi.[4]
Lähteet
- ↑ a b c d Biograph: Nathan Chen International Skating Union. Viitattu 10.2.2022. (englanniksi)
- ↑ a b Schad, Tom: Nathan Chen gets gold: U.S. figure skater dazzles to win at 2022 Winter Olympics USA Today. 10.2.2022. Viitattu 10.2.2022. (englanniksi)
- ↑ Tikander, Vesa: Urheilun vuosikirja 40, s. 37. Urheilumuseo, 2019. ISBN 978-952-6644-14-1.
- ↑ Venäjälle hylkäävä päätös olympiataitoluistelun valitussopassa Yle Urheilu. 25.7.2024. Viitattu 29.8.2024.
- ↑ Beijing 2022 Team Event Results – Olympic figure-skating Olympics.com. Viitattu 29.8.2024.
1896: Gilbert Fuchs | 1897: Gustav Hügel | 1898: Henning Grenander | 1899–1900: Gustav Hügel | 1901–1905: Ulrich Salchow | 1906: Gilbert Fuchs | 1907–1911: Ulrich Salchow | 1912–1913: Fritz Kachler | 1914: Gosta Sandahl | 1922: Gillis Grafström | 1923: Fritz Kachler | 1924: Gillis Grafström | 1925–1928: Willy Böckl | 1929: Gillis Grafström | 1930–1936: Karl Schäfer | 1937–1938: Felix Kaspar | 1939: Graham Sharp | 1947: Hans Gerschwiler | 1948–1952: Dick Button | 1953–1956: Hayes Alan Jenkins | 1957–1959: David Jenkins | 1960: Alain Giletti | 1962: Donald Jackson | 1963: Donald McPherson | 1964: Manfred Schnelldorfer | 1965: Alain Calmat | 1966–1968: Emmerich Danzer | 1969–1970: Tim Wood | 1971–1973: Ondrej Nepela | 1974: Jan Hoffmann | 1975: Sergei Volkov | 1976: John Curry | 1977: Vladimir Kovaljov | 1978: Charles Tickner | 1979: Vladimir Kovaljov | 1980: Jan Hoffmann | 1981–1984: Scott Hamilton | 1985: Aleksandr Fadejev | 1986: Brian Boitano | 1987: Brian Orser | 1988: Brian Boitano | 1989–1991: Kurt Browning | 1992: Viktor Petrenko | 1993: Kurt Browning | 1994–1995: Elvis Stojko | 1996: Todd Eldredge | 1997: Elvis Stojko | 1998–2000: Aleksei Jagudin | 2001: Jevgeni Pljuštšenko | 2002: Aleksei Jagudin | 2003–2004: Jevgeni Pljuštšenko | 2005–2006: Stéphane Lambiel | 2007: Brian Joubert | 2008: Jeffrey Buttle | 2009: Evan Lysacek | 2010: Daisuke Takahashi | 2011–2013: Patrick Chan | 2014: Yuzuru Hanyū | 2015–2016: Javier Fernández | 2017: Yuzuru Hanyū | 2018–2019: Nathan Chen | 2021: Nathan Chen |
|