Pitkälanka-antenni
![]() | Tähän artikkeliin tai osioon ei ole merkitty lähteitä, joten tiedot kannattaa tarkistaa muista tietolähteistä. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkeliin tarkistettavissa olevia lähteitä ja merkitsemällä ne ohjeen mukaan. |
![]() | Tätä artikkelia tai sen osaa on pyydetty kokonaan uudelleen kirjoitettavaksi. Voit auttaa Wikipediaa parantamalla artikkelia. Lisää tietoa saattaa olla keskustelusivulla. |
Antennit |
Suunta-antennit |
· parabolinen peiliantenni (lautasantenni) |
· jagiantenni |
· kvadiantenni |
· ristidipoliantenni |
· dipoliantenni |
· rombiantenni |
· pitkälanka-antenni |
Ympärisäteilevät antennit |
· Wullenweber-antenni |
· maatasoantennit |
· piiska-antenni |
Pitkälanka-antenni on radiolähettimeen asennettava antenni, jolla saavutetaan voimakas signaalin suuntaus sekä normaalia ympärisäteilevää antennia pidempi kantama. Nimensä mukaisesti pitkälanka-antennin säteilevänä osana toimii irti maanpinnasta ripustettu metallilanka, jolla on pituutta yleensä vähintään 1-2 kertaa lähetettävän aallonpituuden verran. Yleensä metallilanka on kuparia, jonka päällä on saattanut olla lakkaus.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/95/Radio_masts.Lahti.1928.20060205_PM.jpg/175px-Radio_masts.Lahti.1928.20060205_PM.jpg)
Pitkälanka-antennit ovat kuuluneet ensimmäisiin radioantenneihin sähkötysradioliikennettä varten. Niillä on myös joskus hoidettu yleisradiolähetyksiä lähinnä lyhyillä aalloilla. Suomessa Lahden Radiomäen antennirakennelma ei suuresta koostaan huolimatta ole koskaan toiminut aallonpituisena pitkälanka-antennina. Alun perin 164 kHz:n ja vuodesta 1950 254 kHz:n taajuisten lähetysten aallonpituus on aina ollut paljon antennin mittoja suurempi.
Suomen puolustusvoimissa pitkälanka-antennissa on muovinen päällystys.
Antennilanka voidaan terminoida toisesta päästään päätevastuksella, joka vaimentaa indusoituvaa vaihtosähkövirtaa langan toisessa päässä, minkä vuoksi pitkälangan suuntakuvio muuttuu siten, että antenni säteilee merkittävästi enää vain toiseen suuntaan eikä pitkälanka-antennille tyypillisesti symmetrisesti molempiin suuntiin. Tällä tehdään antennin ja samalla radioaseman havaitseminen vaikeammaksi.
Pitkälanka-antennin antennilanka voidaan asentaa monella eri tavalla, ja asennustapa vaikuttaa oleellisesti antennin suuntaus- ja vahvistusominaisuuksiin (säteilykuvioon). Eräs yleisimmistä tavoista on nk. puolirombi, jossa antennilanka ripustetaan keskeltä jonkin kannattimen varaan muuta antennilankaa korkeammalle. Päätevastuksella terminoidulla puolirombilla saavutetaan säteilykuvio, jossa valtaosa säteilystä kohdistuu pääkeilan suuntaan.
Pitkälanka-antenneja käytetään muun muassa sotilasviestinnässä sekä radioamatööritoiminnassa. Sotilasviestitoiminnassa pitkälanka-antenni on puheradion paras antenni ennen normaaliantennia tai marssiantennia. lähde?