Reservoir Dogs
Reservoir Dogs | |
---|---|
![]() | |
Ohjaaja | Quentin Tarantino |
Käsikirjoittaja | Quentin Tarantino |
Tuottaja | Lawrence Bender |
Säveltäjä | Kathy Nelson |
Kuvaaja | Andrzej Sekuła |
Leikkaaja | Sally Menke |
Pääosat |
|
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa | ![]() |
Tuotantoyhtiö | Miramax Films |
Levittäjä | Miramax |
Ensi-ilta | ![]() ![]() |
Kesto | 99 min |
Alkuperäiskieli | englanti |
Budjetti | 1 200 000 $[1] |
Tuotto | 14 661 007 $ |
Aiheesta muualla | |
Virallinen sivusto | |
IMDb | |
Elonet | |
AllMovie | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OKNimi-testi OK |
Reservoir Dogs on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Quentin Tarantinon ohjaama ja käsikirjoittama rikoselokuva. Elokuva kertoo ammattirikollisjoukosta, jonka suunnittelema timanttiryöstö menee pieleen. Kyseessä oli Tarantinon esikoisohjaus. Juoni perustuu Ringo Lamin ohjaamaan elokuvaan City on Fire.
Elokuva ei noudata kronologista järjestystä, kuten eivät monet muutkaan Tarantinon elokuvat. Ensi-iltavuonnaan se voitti monia palkintoja ja se nousi pian klassikoksi.
Juoni
Ikääntyvä mafiapomo Joe Cabot on kerännyt kokoon kuuden miehen iskuryhmän Los Angelesissa tehtävää jalokivikeikkaa varten. Koodinimin varustetut konnat Mr. White, Mr. Orange, Mr. Blue, Mr. Blonde, Mr. Brown ja Mr. Pink törmäävät kuitenkin rikospaikalla vaikeuksiin: ryhmä joutuu poliisien väijytykseen, eivätkä kaikki selviä pakosalle. Erikoista elokuvassa on se, että pitkään suunniteltua ryöstöä ei kuitenkaan näytetä. Koplan rippeet kokoontuvat hylättyyn varastoon nuolemaan haavojaan ja kokoamaan verisen palapelin paloja yhteen: kuka heidän joukossaan on petturi, joka antoi poliisille vihjeen ryöstöstä?
Rooleissa
Harvey Keitel | … | Mr. White |
Michael Madsen | … | Mr. Blonde |
Tim Roth | … | Mr. Orange |
Steve Buscemi | … | Mr. Pink |
Quentin Tarantino | … | Mr. Brown |
Edward Bunker | … | Mr. Blue |
Chris Penn | … | "Nice Guy" Eddie Cabot |
Lawrence Tierney | … | Joe Cabot |
Tuotanto
Elokuva oli Tarantinon ja elokuvatuottaja Lawrence Benderin ensimmäinen yhteistyö, jonka jälkeen Bender on tuottanut kaikki Tarantinon elokuvat Kunniattomiin paskiaisiin asti vuonna 2007 valmistunutta Death Proofia lukuun ottamatta. Tarantino kirjoitti käsikirjoituksen kolmessa viikossa ja antoi sen Lawrencelle luettavaksi, joka puolestaan "ihastui" siihen. Suurin osa elokuvasta kuvattiin eräässä varastossa, ja sen budjetti oli hyvin pieni, vain 1,2 miljoonaa dollaria.[2] Tarantino arvioi alun perin, että elokuvan budjetti olisi vain 50 000 dollaria, mutta ajan myötä summa kasvoi. Lawrence alkoi kerätä rahoitusta, ja Tarantino sai tuottajaksi myös elokuvassa näyttelevän Keitelin, joka auttoi myös näyttelijöiden valinnassa.[3]
Reservoir Dogs nimettiin Louis Malle'n Au Revoir Les Enfants -elokuvasta käyttämän nimityksen mukaan. Tarantino äänsi nimen usein väärin.[4]
Musiikki
Elokuvan soundtrack sisältää suurimmaksi osaksi 1970-luvun yhdysvaltalaisia menestyskappaleita, kuten George Baker Selectionin ”Little Green Bag” ja Stealers Wheelin ”Stuck in the Middle with You”.
Videopeli
Elokuvan pohjalta on julkaistu vuonna 2006 videopeli Reservoir Dogs.
Julkaisu
Vastaanotto
Elokuvaa on useasti kritisoitu liian väkivaltaiseksi, ja se sisältää myös paljon kovaa kielenkäyttöä, muun muassa sana ”fuck” toistuu 272 kertaa. Lähes koko näyttelijäkaarti sai kiittävää palautetta kriitikoilta. Harvey Keitelin maine kohosi elokuvan ansiosta, ja hänestä tuli itsekin elokuvassa näyttelleen Tarantinon mukaan Euroopassa jonkinlainen supertähti. Steve Buscemi palkittiin Mr. Pinkin roolisuorituksesta.
Kriitikko John Hartl vertasi Reservoir Dogsin korvanleikkuukohtausta Psyko-elokuvan suihkukohtaukseen ja itse Tarantinoa elokuvaohjaaja David Lynchiin.[3] Myös elokuvan tavallisesta poikkeavan juonen kulun takia Reservoir Dogsia on verrattu Akira Kurosawan samurai-elokuvaan Rashomon.lähde?
Elokuva on ollut tärkeä ja vaikuttava elokuva independent-elokuvien historiassa.[4] Se on innoittanut ja inspiroinut monia lajin elokuvia. Sanjay Guptan ohjaama Bollywood-elokuva Kaante on tehty luvattomasti Reservoir Dogsin juonen pohjalta samanlaisella vuoropuhelulla.
Elokuvasta on tullut ajan myötä klassikko ja kulttielokuva. Elokuvalehti Empire nimitti elokuvan ”kaikkien aikojen parhaaksi independent-elokuvaksi”. Reservoir Dogs oli Tarantinon mukaan hänen oma versionsa Stanley Kubrickin elokuvasta Peli on menetetty.
Tuotto
Elokuvan tuotto jäi kaavailtua pienemmäksi.
Viittaukset
- Reservoir Dogsin alkutekstikohtaus muistuttaa William Holdenia johtamassa joukkonsa viimeiseen taisteluun Sam Peckinpahin elokuvassa Hurja joukko.
- Elokuvan rikosjoukkion värikoodinnimet ovat peräisin Josep Sargentin elokuvasta Pelham 1-2-3 kaapattu, jossa herrat Ruskea, Sininen, Harmaa ja Vihreä kaappaavat New Yorkissa metrojunan. He ovat pukeutuneet samalla tavalla, tosin eivät kapeisiin kravaatteihin ja mustiin pukuihin vaan pitkiin päällystakkeihin, silmälaseihin ja hattuihin. Reservoir Dogsin tavoin yksi heistä on psykopaatti, joka ei suostu toimimaan sovittujen ohjeiden mukaan. Kaapatussa junassa on poliisi, jonka paikallaolosta kukaan ei tiedä.
Lähteet
- ↑ Reservoir Dogs (1992) Box Office Mojo. Viitattu 26.2.2018.
- ↑ Reservoir Dogs (1992) Box Office Mojo. Viitattu 24.10.2014. (englanniksi)
- ↑ a b John Hartl: 'Dogs' Gets Walkouts And Raves Seattle Times. 29.10.1992. Viitattu 24.10.2014. (englanniksi)
- ↑ a b Mark Seal: Cinema Tarantino: The Making of Pulp Fiction Vanity Fair. Viitattu 24.10.2014. (englanniksi)
|