Varjolilja
Varjolilja | |
---|---|
![]() | |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Kasvit Plantae |
Alakunta: | Putkilokasvit Tracheobionta |
Kaari: | Siemenkasvit Spermatophyta |
Alakaari: | Koppisiemeniset Magnoliophytina |
Luokka: | Yksisirkkaiset Liliopsida |
Lahko: | Liliales |
Heimo: | Liljakasvit Liliaceae |
Suku: | Liljat Lilium |
Laji: | martagon |
Kaksiosainen nimi | |
Lilium martagon | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OK |
Varjolilja (Lilium martagon) on monivuotinen liljakasvi. Se elää luonnonvaraisena laajalla alueella Euraasiassa. Suomessa laji on yleinen koristekasvi.
Ulkonäkö ja koko
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/Lilium_martagon_fruit.jpg/250px-Lilium_martagon_fruit.jpg)
Varjolilja kasvaa 70–150 cm korkeaksi. Varsi on jäykkä ja keskiosaltaan lehdekäs. Ylemmät lehdet ovat kierteisesti, alemmat 4–9 lehden kiehkuroina. Lehden lapa on soikea. Kukinto on terttu. Alaspäin roikkuvat kukat ovat väriltään vaaleansinipunaisia, tummanpunaisia tai joskus myös valkoisia, ja niissä on sinipunaisia tai ruskeita täpliä. Kukan teriömäiset kehälehdet ovat 3–4 cm pitkiä, taakäänteisiä ja mesikuoppaisia. Erilehtinen kehä on kuusilehtinen. Emiö on pitkävartaloinen. Varjolilja kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on kuusisärmäinen, päärynämäinen, pysty kota. Liljan jäykät varret säilyvät talventörröttäjinä seuraavaan kevääseen saakka.[1][2]
Levinneisyys
Luonnonvaraisena lajina varjoliljaa tavataan laajalla alueella Keski-Euroopasta aina Mongoliaan ja Koreaan.[3] Suomea lähinnä lajia kasvaa Virossa.[2] Suomessa varjolilja ei ole luonnonvarainen laji, mutta sitä tavataan villiintyneenä monin paikoin lähinnä Etelä-Suomessa. Pohjoisimmat havainnot ovat Oulun tienoilta.[4]
Elinympäristö
Suomessa varjolilja on koristekasvi, jota toisinaan tavataan villiintyneenä viljelyjäänteenä ja -karkulaisena.[1] Lajia esiintyy tyypillisesti esimerkiksi vanhojen huvilayhdyskuntien liepeillä.[2]
Käyttö
Varjolilja on Suomessa perinteinen perenna. Se on yksi kestävimmistä liljakasveista, mutta kukkii vasta muutamia vuosia istuttamisen jälkeen.[5]
Lähteet
- Helsingin kasvit – Kukkivilta kiviltä metsän syliin. Toim. Kurtto, Arto & Helynranta, Leena. Helsingin kaupungin ympäristökeskus. Yliopistopaino, Helsinki 1998.
- Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
Viitteet
- ↑ a b Retkeilykasvio 1998, s. 491.
- ↑ a b c Helsingin kasvit 1998, s. 140.
- ↑ Den virtuella floran: Krollilja (ruotsiksi) Viitattu 17.3.2011.
- ↑ Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Varjoliljan levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 17.3.2011.
- ↑ Pratensis siemenkauppa: Varjolilja[vanhentunut linkki] Viitattu 17.3.2011.
Aiheesta muualla
- Kasviatlas 2021: Varjoliljan (Lilium martagon) levinneisyys Suomessa.
- Suomen Lajitietokeskus: Varjolilja (Lilium martagon)
- Luontoportti: Varjolilja (Lilium martagon)
- Arboretum Mustila: Lilium martagon – varjolilja (Arkistoitu – Internet Archive)
- ITIS: Lilium martagon (englanniksi)
- United States Department of Agriculture (USDA): Lilium martagon (englanniksi)
|