Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1948
Vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa järjestettiin yleisurheilussa 33 kilpailutapahtumaa, 24 miehille ja 9 naisille.
Mitalistit
Miehet
Laji | Sijoitukset | Selostus | ||||
---|---|---|---|---|---|---|
100 m | ![]() | Harrison Dillard![]() | 10,3 | |||
![]() | Barney Ewell![]() | 10,4 | ||||
![]() | Lloyd LaBeach![]() | 10,6 | ||||
200 m | ![]() | Mel Patton![]() | 21,1 | |||
![]() | Barney Ewell![]() | 21,1 | ||||
![]() | Lloyd LaBeach![]() | 21,2 | ||||
400 m | ![]() | Arthur Wint![]() | 46,2 | Maailmanennätyksen 45,9 s aiemmin samana vuonna juossut Herb McKenley aloitti lujaa, mutta hänen maanmiehensä Arthur Wint ohitti hänet parikymmentä metriä ennen maalia ja voitti ensimmäisenä jamaikalaisena olympiakultaa. Kolme päivää aiemmin Wint oli saavuttanut 800 metrin juoksussa hopeaa.[1][2] | ||
![]() | Herb McKenley![]() | 46,4 | ||||
![]() | Mal Whitfield![]() | 46,8 | ||||
800 m | ![]() | Mal Whitfield![]() | 1.49,2 | |||
![]() | Arthur Wint![]() | 1.49,5 | ||||
![]() | Marcel Hansenne![]() | 1.49,8 | ||||
1 500 m | ![]() | Henry Eriksson![]() | 3.49,8 | |||
![]() | Lennart Strand![]() | 3.50,4 | ||||
![]() | Wim Slijkhuis![]() | 3.50,4 | ||||
5 000 m | ![]() | Gaston Reiff![]() | 14.17,6 | |||
![]() | Emil Zátopek![]() | 14.17,8 | ||||
![]() | Wim Slijkhuis![]() | 14.26,8 | ||||
10 000 m | ![]() | Emil Zátopek![]() | 29.59,6 | Maailmanennätystä hallussaan pitänyt suomalainen Viljo Heino keskeytti yritettyään pitkään pysyä Emil Zátopekin vauhdissa. Zátopek voitti toiseksi sijoittunutta 300 metrin erolla ja ohitti kahta lukuun ottamatta muut maaliin päässeet juoksijat kierroksella.[3][4] | ||
![]() | Alain Mimoun![]() | 30.47,4 | ||||
![]() | Bertil Albertsson![]() | 30.53,6 | ||||
Maraton | ![]() | Delfo Cabrera![]() | 2.34.51,6 | Étienne Gailly nousi viiden viimeisen kilometrin aikana selvään johtoon ja saapui stadionille ensimmäisenä mutta joutui täysin uupuneena päästämään kaksi kilpailijaa ohitseen. Neljänneksi sijoittunut eteläafrikkalainen Johannes Coleman oli 12 vuotta aiemmin Berliinin olympialaisissa sijoittunut samassa lajissa kuudenneksi.[5][6] | ||
![]() | Thomas Richards![]() | 2.35.07,6 | ||||
![]() | Étienne Gailly![]() | 2.35.33,6 | ||||
110 m aitajuoksu | ![]() | William Porter![]() | 13,9 | Maailmanennätysjuoksija Harrison Dillard oli epäonnistunut Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa ja pääsi tämän päämatkansa sijasta juoksemaan vain 100 metrin juoksun ja viestin. Yhdysvallat otti silti aitakilpailusta kolmoisvoiton.[5][7] | ||
![]() | Clyde Scott![]() | 14,1 | ||||
![]() | Craig Dixon![]() | 14,1 | ||||
400 m aitajuoksu | ![]() | Roy Cochran![]() | 51,1 | Duncan White saavutti Ceylonin (nyk. Sri Lanka) ensimmäisen olympiamitalin, joka oli myös ainoa vuoteen 2000 saakka.[5][8] | ||
![]() | Duncan White![]() | 51,8 | ||||
![]() | Rune Larsson![]() | 52,2 | ||||
3 000 m estejuoksu | ![]() | Tore Sjöstrand![]() | 9.04,6 | Kaksi vuotta aiemmin Euroopan-mestaruuden voittanut ranskalainen Raphaël Pujazon kärsi nyt kilpailun puolivälissä vatsakrampeista ja keskeytti.[9] Hopeamitalisti Erik Elmsäter sijoittui aiemmin vuonna 1948 Sankt Moritzin talviolympialaisissa yhdistetyssä hiihdossa yhdeksänneksi.[5] | ||
![]() | Erik Elmsäter![]() | 9.08,2 | ||||
![]() | Göte Hagström![]() | 9.11,8 | ||||
4 x 100 m | ![]() | ![]() Barney Ewell Lorenzo Wright Harrison Dillard Mel Patton | 40,6 | Yhdysvallat hylättiin aluksi ensimmäisessä vaihdossa tapahtuneen vaihtovirheen vuoksi ja Ison-Britannian joukkue sai palkintojenjaossa kultamitalit. Kolme päivää myöhemmin kilpailun tuomaristo tutki juoksusta kuvattuja filmejä ja totesi vaihdon olleen sääntöjen mukainen, joten Yhdysvallat julistettiin sittenkin voittajaksi.[5][10] | ||
![]() | ![]() Alastair McCorquodale John Gregory Kenneth Jones John Archer | 41,3 | ||||
![]() | ![]() Michele Tito Enrico Perucconi Carlo Monti Antonio Siddi | 41,5 | ||||
4 x 400 m | ![]() | ![]() Roy Cochran Clifford Bourland Arthur Harnden Mal Whitfield | 3.10,4 | Kuudesta loppukilpailujoukkueesta Jamaika ja Italia keskeyttivät.[5][11] | ||
![]() | ![]() Jean Kerebel Francis Schewetta Robert Chef d’Hôtel Jacques Lunis | 3.14,8 | ||||
![]() | ![]() Kurt Lundquist Lars-Erik Wolfbrandt Folke Alnevik Rune Larsson | 3.16,0 | ||||
10 km kävely | ![]() | John Mikaelsson![]() | 45.13,2 | Useita virallisia ja epävirallisia maailmanennätyksiä eri kävelymatkoilla muutama vuosi aiemmin tehnyt ruotsalainen Werner Hardmo hylättiin.[12] | ||
![]() | Ingemar Johansson![]() | 45.43,8 | ||||
![]() | Fritz Schwab![]() | 46.00,2 | ||||
50 km kävely | ![]() | John Ljunggren![]() | 4.41.52 | Pronssimitalisti Tebbs Lloyd-Johnson oli 48-vuotiaana olympiahistorian vanhin yleisurheilumitalisti.[5][13] | ||
![]() | Gaston Godel![]() | 4.48.17 | ||||
![]() | Tebbs Lloyd-Johnson![]() | 4.48.31 | ||||
Korkeushyppy | ![]() | John Winter![]() | 1,98 m | Ensi kertaa olympialaisissa samaan tulokseen päätyneiden sijoitukset ratkottiin pudotusten määrän perusteella, ja nyt sillä ratkaistiin himmeämmät mitalisijat, kun neljä hyppääjää päätyi tasatulokseen 195 cm.[14] | ||
![]() | Bjørn Paulson![]() | 1,95 m | ||||
![]() | George Stanich![]() | 1,95 m | ||||
Seiväshyppy | ![]() | Guinn Smith![]() | 4,30 m | Guinn Smith ylitti 430 cm kaatosateessa viimeisellä yrityksellään ja nousi Erkki Katajan ohi voittoon.[5][15] | ||
![]() | Erkki Kataja![]() | 4,20 m | ||||
![]() | Robert Richards![]() | 4,20 m | ||||
Pituushyppy | ![]() | Willie Steele![]() | 7,82 m | |||
![]() | Theodore Bruce![]() | 7,55 m | ||||
![]() | Herbert Douglas![]() | 7,54 m | ||||
Kolmiloikka | ![]() | Arne Åhman![]() | 15,40 m | |||
![]() | George Avery![]() | 15,36 m | ||||
![]() | Ruhi Sarıalp![]() | 15,02 m | ||||
Kuulantyöntö | ![]() | Wilbur Thompson![]() | 17,12 m | Maailmanennätyksen 17,68 m aiemmin samana vuonna työntänyt Charles Fonville ei selviytynyt Yhdysvaltain olympiakarsinnoista kisoihin, mutta Yhdysvallat otti silti ylivoimaisen kolmoisvoiton neljänneksi sijoittuneen puolalaisen Mieczysław Łomowskin jäätyä pronssista 99 senttimetrin päähän.[16][17] | ||
![]() | Jim Delaney![]() | 16,68 m | ||||
![]() | James Fuchs![]() | 16,42 m | ||||
Kiekonheitto | ![]() | Adolfo Consolini![]() | 52,78 m | |||
![]() | Giuseppe Tosi![]() | 51,78 m | ||||
![]() | Fortune Gordien![]() | 50,77 m | ||||
Moukarinheitto | ![]() | Imre Németh![]() | 56,07 m | Imre Németh heitti pari viikkoa ennen olympiakisoja maailmanennätyksen 59,02 m.[16][18] | ||
![]() | Ivan Gubijan![]() | 54,27 m | ||||
![]() | Robert Bennett![]() | 53,73 m | ||||
Keihäänheitto | ![]() | Tapio Rautavaara![]() | 69,77 m | Tapio Rautavaara teki huonokuntoisella heittopaikalla voittotuloksen ensimmäisellä heittokierroksella.[16] Yhdysvaltalaisen Martin Bilesin karsintakilpailun tulos olisi riittänyt hopeamitaliin, mutta loppukilpailussa hän jäi kuudenneksi tuloksella 65,17 m.[19] | ||
![]() | Steve Seymour![]() | 67,56 m | ||||
![]() | József Várszegi![]() | 67,03 m | ||||
Kymmenottelu | ![]() | Bob Mathias![]() | 7139 | Bob Mathias voitti olympiakultaa 17-vuotiaana uransa kolmannessa kymmenottelussaan.[16] Ensimmäisen päivän jälkeen hän oli kilpailussa kolmantena.[20] | ||
![]() | Ignace Heinrich![]() | 6974 | ||||
![]() | Floyd Simmons![]() | 6950 | ||||
Naiset
Laji | Sijoitukset | Selostus | ||||
---|---|---|---|---|---|---|
100 m | ![]() | Fanny Blankers-Koen![]() | 11,9 | Kultamitalisti Fanny Blankers-Koen oli 18-vuotiaana osallistunut jo vuoden 1936 olympialaisiin ja oli nyt 30-vuotias kahden lapsen äiti.[16][21] | ||
![]() | Dorothy Manley![]() | 12,2 | ||||
![]() | Shirley Strickland![]() | 12,2 | ||||
200 m | ![]() | Fanny Blankers-Koen![]() | 24,4 | Fanny Blankers-Koen voitti kisojen kolmannen henkilökohtaisen kultamitalinsa voitettuaan aiemmin 100 metrin juoksun ja 80 metrin aitajuoksun.[22] | ||
![]() | Audrey Williamson![]() | 25,1 | ||||
![]() | Audrey Patterson![]() | 25,2 | ||||
80 m aitajuoksu | ![]() | Fanny Blankers-Koen![]() | 11,2 | |||
![]() | Maureen Gardner![]() | 11,2 | ||||
![]() | Shirley Strickland![]() | 11,4 | ||||
4 x 100 m | ![]() | ![]() Xenia Stad-de Jong Jeanette Witziers-Timmer Gerda van der Kade-Koudijs Fanny Blankers-Koen | 47,5 | Fanny Blankers-Koen lähti ankkuriosuudelle neljäntenä mutta ohitti edellään olleet ja voitti kisojen neljännen kultamitalinsa.[16][23] | ||
![]() | ![]() Shirley Strickland June Maston Betty McKinnon Joyce King | 47,6 | ||||
![]() | ![]() Viola Myers Nancy Mackay Diane Foster Patricia Jones | 47,8 | ||||
Korkeushyppy | ![]() | Alice Coachman![]() | 1,68 m | Maailmanennätys oli Fanny Blankers-Koenin 171 cm. Alice Coachman voitti kultaa ylitettyään 168 cm ensimmäisellä yrityksellään, kun Dorothy Tyler, vuoden 1936 olympiahopeamitalisti pääsi sen yli vasta toisellaan. Pronssimitalisti Micheline Ostermeyer oli jo aiempina päivinä voittanut kultaa kiekonheitossa ja kuulantyönnössä.[16][24] | ||
![]() | Dorothy Tyler![]() | 1,68 m | ||||
![]() | Micheline Ostermeyer![]() | 1,61 m | ||||
Pituushyppy | ![]() | Olga Gyarmati![]() | 5,695 m | Maailmanennätys oli Fanny Blankers-Koenin 625 cm.[25][26] | ||
![]() | Noëmi Simonetto de Portela![]() | 5,60 m | ||||
![]() | Ann-Britt Leyman![]() | 5,575 m | ||||
Kuulantyöntö | ![]() | Micheline Ostermeyer![]() | 13,75 m | |||
![]() | Amelia Piccinini![]() | 13,09 m | ||||
![]() | Ine Schäffer![]() | 13,08 m | ||||
Kiekonheitto | ![]() | Micheline Ostermeyer![]() | 41,92 m | |||
![]() | Edera Cordiale![]() | 41,17 m | ||||
![]() | Jacqueline Mazéas![]() | 40,47 m | ||||
Keihäänheitto | ![]() | Herma Bauma![]() | 45,57 m | |||
![]() | Kaisa Parviainen![]() | 43,79 m | ||||
![]() | Lily Carlstedt![]() | 42,08 m | ||||
Lähteet
- Arponen, Antti O.: Olympiakisat Ateenasta Atlantaan. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.
- Wallechinsky, David: The Complete Book of the Olympics. Penguin, 1988. ISBN 0-14-010771-1. (englanniksi)
Viitteet
- ↑ Arponen, s. 139
- ↑ Wallechinsky, s. 21, 26
- ↑ Arponen, s. 139–140
- ↑ Wallechinsky, s. 43
- ↑ a b c d e f g h Arponen, s. 140
- ↑ Wallechinsky, s. 53
- ↑ Wallechinsky, s. 59
- ↑ Siukonen, Markku: Suuri olympiateos 11 - Nagano ja Sydney 2000, s. 236. Graface, 2001. ISBN 951-98673-0-9.
- ↑ Wallechinsky, s. 66
- ↑ Wallechinsky, s. 69
- ↑ Wallechinsky, s. 72
- ↑ Wallechinsky, s. 128
- ↑ Wallechinsky, s. 77
- ↑ Wallechinsky, s. 80–81
- ↑ Wallechinsky, s. 86
- ↑ a b c d e f g Arponen, s. 141
- ↑ Wallechinsky, s. 101
- ↑ Wallechinsky, s. 109
- ↑ Wallechinsky, s. 112
- ↑ Wallechinsky, s. 119
- ↑ Wallechinsky, s. 135
- ↑ Wallechinsky, s. 138
- ↑ Wallechinsky, s. 151
- ↑ Wallechinsky, s. 154
- ↑ Arponen, s. 141–142
- ↑ Wallechinsky, s. 156
Aiheesta muualla
- Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1948 Wikimedia Commonsissa
![Yleisurheilu](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Athletics_pictogram.svg/35px-Athletics_pictogram.svg.png)
Kesäolympialaisten 1948 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Haavipallo (Näytöslaji) | Jalkapallo | Koripallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Ruotsalainen voimistelu (Näytöslaji) | Soutu | Taidelajit | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu