Alekszej Georgijevics Javlenszkij
Alekszej Georgijevics Javlenszkij | |
![]() | |
Önarcképe 1912-ben | |
Született | Алексей Георгиевич Явленский 1864. március 13.[1][2] Torzsok[3][4] |
Elhunyt | 1941. március 15. (77 évesen)[5][1][6][7][8] Wiesbaden[9][3][4] |
Állampolgársága |
|
Házastársa | Helene Nesnakomoff (1922–) |
Élettársa | Marianne von Werefkin |
Foglalkozása |
|
Iskolái |
|
Sírhelye | Russischer Friedhof auf dem Neroberg |
![]() | |
Alekszej Georgijevics Javlenszkij aláírása | |
| |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Alekszej Georgijevics Javlenszkij témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Alexej von Jawlensky (Torzsok, Tveri terület, 1867. március 26. — Wiesbaden, 1941. március 15.) orosz avantgárd festő, aki Németországban élt és alkotott.
Életpályája
Péterváron folytatott képzőművészeti tanulmányokat, Ilja Jefimovics Repin volt a mestere. 1896-ban került élettársával, Marianne von Werefkin festővel és mesterével Münchenbe, ahol Anton Ažbe festőiskolájába járt, s Kandinszkij köréhez csatlakozott. 1903-tól lett kiállító művész, a müncheni Sezession kiállításán mutatkozott be. 1909-ben Kandinszkij, Kubin, Gabrielle Münter és mások mellett alapító tagja lett a müncheni „Neue Künstlervereinigung” nevű művész csoportosulásnak. A Blaue Reiter kiállításain nem vett részt, de művészeti felfogáséban közel állt ehhez a társasághoz.
Az első világháború ideje alatt Svájcban (Saint-Prex, Zürich, Ascona) élt Werefkinnel, a háború után 1919-ben útjaik szétváltak, és 1921-ben Wiesbadenben telepedett le. Itt kötötte második házasságát, az asszony végig kitartott férje mellett. 1924-ben Kandinszkijjal, Münterrel és Paul Klee-vel megalapították a „Die Blauen Vier” (=A kék négyek) csoportot, amely Németországban és főleg az Amerikai Egyesült Államokban állított ki. 1927-től köszvény gyötörte, 1938-ban abbahagyta a festést. 1937-ben a nácik 72 művét, mint úgynevezett degenerált alkotásokat elkobozták. 1941-ben érte a halál, a wiesbadeni ortodox temetőben helyezték örök nyugalomra.
Stílusa
Behatóan tanulmányozta a nyugat-európai festészeti irányzatokat, az 1900-as évek közepén járt Franciaországban (Párizs, Bretagne, Provence) is. Nagy hatással volt rá Henri Matisse festészete. Von Jawlensky kolorista adottságai ekkor kezdtek megmutatkozni. Dús és érzéki színfoltokat festett, színei az orosz népművészeti alkotásokra is emlékeztetnek. Témája a táj, fejek és félalakos figurák egyre egyszerűbb és monumentálisabb, majd absztrakt formában. 1920 után egyre inkább kizárólag a fej ábrázolása érdekelte, amely egyre átszellemültebbé, ikonszerűbbé vált, követve azt az utat, ahogyan a festő visszatért gyermekkorának ortodox hitéhez. Az 1930-as években egyre gyakrabban emlegette: „A művészet Isten iránt érzett nosztalgia.”[11]
Sorozatai (válogatás)
- Tájkép-variációk (1910-es évek)
- Misztikus fejek (1917)
- Megváltó látomásai (1919)
- Absztrakt fejek (1930-as évek)
Műveit főleg németországi városok (Wiesbaden, Chemnitz, München, Hannover, Dortmund, Stuttgart) művészeti múzeumai őrzik, de őriz műveiből a hágai Orthaus múzeum, a kaliforniai Pasadena Norton Simon múzeuma és a Long Beach-i művészeti múzeum is.
Galéria
Fejek
- Nő piros kalapban (1909)
- Nő széles karimájú kalapban (1910)
- Nő turbánban (1911)
- Fej kékben (1912)
- Szabadító (1919)
- Csodálkozó fej (1919)
Tájképek
- Gyár (1910)
- Kék hegy (1910)
- Templom (1911)
- Falu (1912)
- Tájkép (1915)
Jegyzetek
- ↑ a b Francia Nemzeti Könyvtár: BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 10.)
- ↑ The Fine Art Archive. (Hozzáférés: 2021. április 1.)
- ↑ a b http://vocab.getty.edu/page/ulan/500017981
- ↑ a b RKDartists (holland nyelven)
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2014. április 26.)
- ↑ Alexej von Jawlensky (holland nyelven)
- ↑ Alexej von Jawlensky
- ↑ SNAC (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2014. december 31.)
- ↑ a b SIKART. (Hozzáférés: 2021. június 18.)
- ↑ A modern festészet lexikona, i. m. 174.
Források
- Művészeti lexikon I–IV. Főszerk. Zádor Anna, Genthon István. 3. kiad. Budapest: Akadémiai. 1981–1983.
- A modern festészet lexikona. Budapest : Corvina, 1974. Alexej von Jawlensky szócikkét lásd 174-175. p.
- Életrajza (oroszul)
- Életrajza, munkássága (oroszul)
Művészetportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap