Blanford-pirók
![]() | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Agraphospiza rubescens (Blanford, 1872) | ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Blanford-pirók témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Blanford-pirók témájú kategóriát. |
A Blanford-pirók (Agraphospiza rubescens) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és a pintyfélék (Fringillidae) családjába tartozó Agraphospiza nem egyetlen faja.[1][2]
Rendszerezése
A fajt William Thomas Blanford angol természettudós írta le 1872-ben, a Procarduelis nembe Procarduelis rubescens néven. Régebben a Carpodacus nembe sorolták Carpodacus rubescens néven.[3]
Előfordulása
Bhután, Kína, India és Nepál területén honos. Természetes élőhelyei a mérsékelt övi erdők. Magassági vonuló.[4]
Megjelenése
Testhossza 15 centiméter.[5]
Természetvédelmi helyzete
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4]
Jegyzetek
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2022. január 1.)
- ↑ A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2022. január 1.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2022. január 1.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2022. január 1.)
- ↑ Oiseaux.net. (Hozzáférés: 2022. január 1.)
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2022. január 1.)
További információk
- Képek az interneten a fajról
- Ibc.lynxeds.com - videók a fajról
- Xeno-canto.org - a faj hangja
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap