James A. Michener
James A. Michener | |
A Pearl Harbor(wd) elleni japán támadás 50. évfordulója alkalmából rendezett ünnepségen | |
Született | James Albert Michener 1907. február 3. Doylestown, Pennsylvania, Amerikai Egyesült Államok |
Elhunyt | 1997. október 16. (90 évesen) Austin, Texas, Amerikai Egyesült Államok |
Állampolgársága | amerikai[1] |
Nemzetisége | amerikai ![]() |
Házastársa | Mari Yoriko Sabusawa (1955. október 23. – 1994) |
Foglalkozása |
|
Iskolái |
|
Kitüntetései |
|
Halál oka | veseelégtelenség |
Sírhelye | Texas State Cemetery |
| |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz James A. Michener témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
James Albert Michener (New York, 1907. február 3. – Austin, 1997. október 16.) amerikai író. Több mint 40 könyvet írt, amelyek többsége hosszú, kitalált családregény volt, sok generáció életét felölelő, meghatározott földrajzi helyeken játszódó, részletes történelemmel. Számos műve bestseller lett, és a Hónap Könyve Klub(wd)[4] választotta őket. A könyveibe épített aprólékos kutatásokról is ismert volt.[5]
Michener könyvei közé tartozik a Tales of the South Pacific, amiért 1948-ban elnyerte a szépirodalmi Pulitzer-díjat; Hawaii; The Drifters; Centennial; The Source; The Fires of Spring; Chesapeake; Caribbean; Caravans; Alaska; Texas; Space; Poland; és a The Bridges at Toko-ri. Nem szépirodalmi művei közé tartozik az Iberia, amely spanyolországi és portugáliai utazásairól szól; memoárja, The World Is My Home; és a Sports in America. A Return to Paradise a kitalált novellákat ötvözi Michener tényszerű leírásaival a csendes-óceáni térségről, ahol ezek játszódnak.[5]
Első könyvét Rodgers és Hammerstein(wd)[6] népszerű Broadway-musicalje, a South Pacific(wd), majd 1958-ban és 2001-ben azonos című játékfilmként is feldolgozták, ami tovább növelte anyagi sikerét. Számos egyéb történetét és regényét filmekhez és tévésorozatokhoz adaptálták.
Ő írta a Presidential Lottery: The Reckless Gamble in Our Electoral System (Elnöki lottó: A választási rendszerünk vakmerő szerencsejátéka) című könyvet, amelyben elítélte az Egyesült Államok elektori kollégiumi rendszerét. 1969-ben jelent meg, majd 2014-ben és 2016-ban újra kiadták.[7]
Életrajza
Michener a pennsylvaniai Doylestownban született. Később azt írta, hogy nem tudja, kik a biológiai szülei, sem azt, hogy pontosan mikor és hol született.[5] Egy örökbefogadó anya, Mabel Michener kvékerként nevelte fel Doylestownban, Bucks megyében.[8]
1925-ben érettségizett a Doylestown High School-ban. A pennsylvaniai Swarthmore-i(wd) Swarthmore College-ba(wd) járt, ahol kosárlabdázott, és tagja volt a Phi Delta Theta(wd) testvériségnek. Miután 1929-ben summa cum laude végzett, angol és történelem szakos bachelor(wd) fokozatot szerzett, két évig Skóciában utazott és tanult a St. Andrews-i Egyetemen, az Északi-tenger partján fekvő Fife középkori városában, St Andrewsban.[9]
Michener a nagy gazdasági világválság idején a hoboingról (ingyenes tehervonatozásról) beszél, amint azt a History Channel 1998-as Great Depression című dokumentumfilmje is említi.
Középiskolai angoltanárként dolgozott a Pennsylvania állambeli Pottstownban(wd), a The Hill School-ban. 1933 és 1936 között a Newtown-i George School-ban tanított angolt. A Colorado State Teachers College-ba járt Greeley-ben, Colorado államban (1970-ben átnevezték University of Northern Colorado-ra(wd)), ahol oktatásból szerzett Master of Arts fokozatot.[8] Érettségi után több évig tanított az egyetemen és a College High School-ban (University Lab School). A University of Northern Colorado könyvtárát 1972 októberében róla nevezték el.[10][11]
1935-ben Michener feleségül vette Patti Koont. 1939 és 1940 között vendégoktatói állást fogadott el a Harvard Egyetemen, de elment a Macmillan Publishers-hez ahol a társadalomtudományi tanulmányok oktatási szerkesztője lett.[8]
Bár kvékerként lelkiismereti tiltakozónak(wd)[12] minősülhetett volna, és nem hívták volna be katonának, Michener a második világháború idején (1941-1945) jelentkezett az Egyesült Államok haditengerészetéhez.[5][13][14] Beutazta a Csendes-óceán déli részét különféle megbízatással, amelyet azért kapott, mert bázisparancsnokai tévesen azt hitték, hogy az apja Marc Mitscher(wd) admirális[15].[16] Ezen utazások során szerzett tapasztalatai inspirálták a Tales of the South Pacific' című, áttörést hozó művében megjelent történeteket.[8]
Írói karrier
Michener a második világháború idején kezdte írói pályafutását, amikor az amerikai haditengerészet hadnagyaként a dél-csendes-óceáni térségbe osztották be haditengerészettörténésznek. Jegyzeteit és benyomásait később a Tales of the South Pacific (1947) című első könyvébe foglalta, amelyet 40 éves korában adtak ki. A regény 1948-ban elnyerte a szépirodalmi Pulitzer-díjat, Rodgers és Hammerstein[6] pedig feldolgozta a South Pacific című Broadway-musicalt, amelyet 1949-ben mutattak be a New York-i Broadwayn.[17] A musicalből 1958-ban és 2001-ben azonos című játékfilm is készült.[18]
Próbálkozott televíziós írással, de nem járt sikerrel. Bob Mann amerikai televíziós producer azt akarta, hogy Michener közösen készítsen egy heti antológia sorozatot a Tales of the South Pacificből, és narrátorként szolgáljon. Rodgers és Hammerstein[6] azonban megvásárolták a regény minden drámai jogát, és nem mondtak le a tulajdonjogukról.[19] Michener 1959-ben egy másik televíziós sorozathoz, az Adventures in Paradise címűhöz adta a nevét, Gardner McKay(wd) főszereplésével Adam Troy kapitányt alakította a Tiki III. vitorlás hajón.[20]
Michener már életében is népszerű író volt; regényeiből a becslések szerint 75 millió példányt adtak el világszerte.[21] Hawaii című regénye (1959), amelynek megjelenését jól időzítette, amikor Hawaii az 50. állam lett, kiterjedt kutatásokon alapult. Ezt a megközelítést alkalmazta szinte minden későbbi regényénél, amelyek részletes történelmi, kulturális, sőt geológiai kutatásokon alapultak. A Centennial (1974), amely több generációs családot dokumentált az amerikai Nyugat Sziklás-hegységében, azonos címmel népszerű, 12 részes televíziós minisorozat formájában került feldolgozásra, és 1978 októberétől 1979 februárjáig a National Broadcasting Company (NBC televíziós hálózat) adta le.[22]
Az 1970-es évek közepén Michener az Olvasók kalauza a periodikus irodalomhoz (Readers' Guide to Periodical Literature) című kiadványban dolgozott.[23]
1996-ban a State House Press kiadta James A. Michener: A Bibliography című művét, amelyet David A. Groseclose állított össze. Az 1923-tól 1995-ig tartó több mint 2500 bejegyzés között folyóiratcikkek, előszavak és egyéb munkák találhatók.[24]
Michener bőséges termése hosszú regényeket eredményezett, amelyek közül több is több mint 1000 oldalas. A szerző az Elveszett Mexikómban (My Lost Mexico, 1992) azt állítja, hogy időnként heteken át napi 12-15 órát töltött az írógép előtt, és olyan sok papírt használt, hogy az iktatási rendszere nehezen tudott lépést tartani vele.
Házasságok
Michener háromszor volt házas. 1935-ben feleségül vette Patti Koont. 1948-ban elváltak, és ugyanebben az évben Michener feleségül vette második feleségét, Vange Nordot.[5]
Egy chicagói ebéden találkozott harmadik feleségével,Mari Yoriko Sabusawával(wd).[25] Az amerikai lányt és japán szüleit nyugati táborokba internálták, amelyeket az amerikai kormány a második világháború első éveiben hozott létre a nyugati parti / csendes-óceáni közösségekből származó japánok fogva tartására. Michener 1955-ben vált el Nordtól, és még ugyanabban az évben feleségül vette Sabusawát. Sabusawa 1994-ben halt meg.[5]
Sayonara (1954) című regénye kvázi önéletrajzi jellegű.[8] Az 1950-es évek elején játszódik, és Lloyd Gruver őrnagy történetét meséli el, aki a koreai háborúban (1950-1953) az Amerikai Egyesült Államok légiereje ász pilótájaként Japánban állomásozik, és beleszeret Hana-ogiba, egy japán nőbe. A regény a kultúrák közötti romantikát követi nyomon, és rávilágít a második világháború utáni időszak rasszizmusára. 1957-ben adaptálták a nagysikerű Sayonara című filmbe[26], amelyben Marlon Brando, James Garner, Miiko Taka(wd), Miyoshi Umeki(wd) és Red Buttons(wd) szerepelt; Umeki és Buttons 1958-ban elnyerte a legjobb férfi mellékszereplőnek/színésznőnek járó Oscar-díjat az előadásaiért.[27]
Politikai karrier
1960-ban Michener volt a Bucks megyei bizottság elnöke, amely a demokrata John F. Kennedyt választotta 35. elnökké. 1962-ben sikertelenül indult a Demokrata Párt jelöltjeként az Egyesült Államok képviselőházába Pennsylvaniából, ezt a döntést később elhibázott lépésnek tartotta. "Az én hibám az volt, hogy 1962-ben demokrata jelöltként indultam a Kongresszusba. [A feleségem] folyton azt mondta: 'Ne csináld, ne tedd.' Vesztettem, és visszatértem a könyvíráshoz."[8] The World Is My Home (A világ az otthonom) című memoárjában Michener úgy jellemezte a hivatalért való indulást, mint "az egyik legjobb dolog, amit valaha tettem, mert a nyilvános kampányolás észhez téríti az embert".[28]
1968-ban Michener a pennsylvaniai Joseph S. Clark amerikai szenátor kampánymenedzsere volt, aki a harmadik ciklusra való újraválasztásáért indult. Clark végül elvesztette a versenyt Richard Schweikerrel szemben, aki egy mérsékelt(wd) republikánus volt.[29] Michener később az 1967–1968-as pennsylvaniai alkotmányozó gyűlés titkára volt.[8] Ugyanebben az évben Michener tagja volt a z Elektori Kollégiumnak is, pennsylvaniai demokrataként. Erről az élményről írt egy Presidential Lottery: The Reckless Gamble in Our Electoral System című politológiai szövegben, amely a következő évben jelent meg. Ebben alternatív rendszereket javasolt, beleértve a közvetlen, többségi szavazást az Egyesült Államok elnöki tisztségére és más kreatívabb megoldásokat.
Emberbarát
Michener jelentős filantróp lett, és több mint 100 millió dollárt adományozott oktatási, kulturális és íróintézményeknek, köztük alma materének(wd), a Swarthmore College-nak, az Iowa Writers Workshopnak és a James A. Michener Művészeti Múzeumnak[30], és több mint 37 millió dollárt az austini Texasi Egyetemnek. 1992-re ajándékai révén az UT Austin legnagyobb egyéni adományozójává vált. Az évek során Mari Michener jelentős szerepet játszott az adományok irányításában.[5]
1989-ben Michener a McClelland & Stewart kiadónál Kanadában kiadott Journey (1989) című regényének kanadai kiadásából származó jogdíjbevételét adományozta a Journey-díj(wd) létrehozására, amely egy 10 000 dollár értékű éves kanadai irodalmi díj, amelyet az év legjobb, feltörekvő kanadai írója által publikált novelláért ítélnek oda.
Utolsó évei és halála
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/South_Pacific_rehearsal.jpg/220px-South_Pacific_rehearsal.jpg)
Michenerék utolsó éveiben feleségével a texasi Austinban éltek, és az austini Texasi Egyetem Michener Íróközpontját(wd) támogatták. A Központ hároméves Michener-ösztöndíjat biztosít szépirodalom, költészet, drámaírás és forgatókönyvírás terén kis számú diáknak.[31][32]
A terminális vesebetegségben szenvedő Michener 1997 októberében befejezte a napi dialíziskezelést, amely négy évig életben tartotta. Azt mondta, hogy elérte, amit akart, és nem akart további testi bonyodalmakat. 1997. október 16-án 90 éves korában veseelégtelenségben halt meg.[5][17] Elhamvasztották, és a hamvait a felesége mellé helyezték a texasi Austin Memorial Park temetőjében. Michener tiszteletére emlékkő áll az austini Texasi Állami Temetőben.[33]
Hagyatéka
Michener hagyatékának nagy részét és a könyvek szerzői jogait a Swarthmore College-ra hagyta, ahol főiskolai diplomát szerzett.[34] Iratait a Northern Colorado Egyetemnek adományozta, ahol mesteri fokozatot szerzett.[5]
Kitüntetések
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d3/James_Michener_in_University_of_Texas_at_Arlington_Library_Special_Collections_%2810003851%29_%28cropped%29.jpg/220px-James_Michener_in_University_of_Texas_at_Arlington_Library_Special_Collections_%2810003851%29_%28cropped%29.jpg)
- 1971-ben Michener megkapta az Academy of Achievement Aranylemez-díját.[35]
- 1980-ban Michener dobta az első dobást a Philadelphia Phillies és a Houston Astros közötti National League Championship második mérkőzésén.[36]
- 1981-ben Michener megkapta a Missouri állambeli St. Louisban a Saint Louis-i Egyetem Könyvtári Társaságának St. Louis-i Irodalmi Díját.
- 1993-ban a U.S. Navy Memorial Foundation Michener-nek ítélte oda a "Lone Sailor Award"-ot a haditengerészeti háborús szolgálatáért és irodalmi eredményeiért.[37]
- 1994-ben Michener támogatta, hogy "Michener's"-nek nevezzék el az Iririki(wd) Island Resort éttermét Port Vilában, Vanuatun. Azt mondta:
"Utazásaim legkedvesebb emlékei közül sokan az Új-Hebridákon - (ma Vanuatu) - az 1940-es évek elején, a csendes-óceáni háború éveiben töltött katonai szolgálati éveimhez nyúlnak vissza... Bár ezek a gyönyörű szigetek sokat változtak a fejlődéssel az azt követő években, a későbbi látogatásokból tudom, hogy a népek barátságossága, fertőző mosolya és nyíltszívűsége örökre az élet egyik kincse marad."[38]
Posztumusz
- 2008. május 12-én az Egyesült Államok postája 59 centes Distinguished Americans sorozatú bélyeggel tisztelgett előtte.[39]
- Az alma materében, a coloradói Greeleyben található Észak-Coloradói Egyetem könyvtárát a tiszteletére "The James Michener Library"-nek nevezték el. A félemeleten található egy kis kiállítás az ő tárgyaiból, beleértve az egyik írógépét.[40]
- 1998-ban a szingapúri Raffles Hotel(wd) az íróról nevezte el egyik lakosztályát, a szálloda iránti pártfogása és szeretete emlékére. Michener először 1949-ben, a második világháború után szállt meg a szingapúri szállodában. Egy 1987-es interjúban azt mondta, hogy számára, egy fiatalember számára akkoriban luxus volt a Raffles Hotelben megszállni, és hogy élete legjobb időszakát töltötte itt. Egy későbbi útja során visszatért. A lakosztályt hivatalosan Steven J. Green(wd), az Egyesült Államok szingapúri nagykövete keresztelte meg.[17]
James A. Michener Művészeti Múzeum
Az 1988-ban Michener szülővárosában, a pennsylvaniai Doylestownban megnyitott James A. Michener Művészeti Múzeum(wd) helyi és ismert művészek gyűjteményeinek ad otthont. Michener 1996-ban 5,5 millió dollárt ajánlott fel a múzeumnak. 1996-ban egy régi állami börtön maradványaiból épült a múzeum nonprofit szervezet, amely állandó és változó gyűjteményekkel egyaránt rendelkezik. Két kiemelkedő állandó berendezési tárgy a James A. Michener kiállítóterem és a Nakashima olvasóterem, amelyet harmadik felesége japán származásának tiszteletére építettek. A múzeum a pennsylvaniai impresszionista festmények állandó gyűjteményéről ismert.
James A. Michener Társaság
A James A. Michener Society 1998 őszén alakult. A társaság olyan emberekből áll, akik közös érdeklődési körrel rendelkeznek, valamint Michener életének és munkásságának tisztelői.[41] A társaság különféle tevékenységeket támogat, és elektronikus internetes hírlevelet ad ki. A tagok éves találkozóit a Michener életéhez szorosan kapcsolódó helyszíneken tartják.[41] A társaság céljai:[41]
- James A. Michener mint író, tanár, történész, közszolga, hazafi és emberbarát szellemi örökségének megőrzése,
- Biztosítani, hogy a jövő nemzedékei teljes mértékben hozzáférhessenek írásaihoz,
- Az írásaival kapcsolatos eszme- és információcsere előmozdítása,
- Ösztönözze az írásai olvasói közötti közösséget,
- Tájékoztassa a Társaság híveit és tagjait az írásaival kapcsolatos legújabb publikációkról és kritikákról.
Művei
A regények, novellák és nem szépirodalmi művek írása mellett Michener sokat foglalkozott filmekkel, tévésorozatokkal és rádiózással is. Az alábbiakban csak egy válogatás a Library of Congress aktáiban található listákból.
Szépirodalom
Title | Year Published | Description |
---|---|---|
Tales of the South Pacific | 1947 | Pulitzer-díjas gyűjteménye, amely a második világháborúról szóló, egymásra épülő novellákat tartalmaz.[42] |
The Fires of Spring | 1949 | Ez a felnőtté válásról szóló történet az árva David Harper életét és szerelmét követi Amerikában. |
Return to Paradise | 1950 | Nyolc esszé, amelyek mindegyike egy-egy dél-csendes-óceáni szigetet ír le, és amelyeket egy-egy novella követ az adott szigetről.[43] |
The Bridges at Toko-ri | 1953 | Ez a kisregény a koreai háborúban harcoló fiatal amerikai katonák életének krónikája. |
Sayonara | 1954 | Az 1950-es évek elején játszódik, és Gruver őrnagy, egy Japánban állomásozó katona történetét meséli el, aki beleszeret Hana-Ogi japán nőbe. A regény az ő kultúrákon átívelő románcukat követi nyomon, és rávilágít a második világháború utáni időszak rasszizmusára. |
Hawaii | 1959 | Ez a történelmi regény Hawaii történelmének évszázadait öleli fel, és feltárja azokat a számtalan hatást, amelyek az állam népét és tájait alakították. |
Caravans | 1963 | Ez a regény egy afgán mérnökhöz férjhez ment amerikai nőt kereső amerikai diplomata szemszögéből mutatja be a második világháború utáni Afganisztán kulturális változásait. |
The Source | 1965 | A forrásban Michener a zsidóság eredetét és felemelkedését meséli el a korai héberektől kezdve egészen a modern arab-izraeli konfliktusig. |
The Drifters | 1971 | A The Drifters fiatal utazók életét vizsgálja, akik értelmet keresnek a vietnámi háború korszakában. |
Centennial | 1974 | A Centenárium, Michener egyik legelismertebb regénye, Colorado, a százéves állam történetét meséli el a geológiai kezdetektől egészen az 1976-os kétszázadik évfordulóig. |
Chesapeake | 1978 | Ez a regény egy marylandi tengerparti közösség történetét meséli el Michener jellegzetes stílusában. |
The Watermen | 1978 | Részlet a Chesapeake című nagyobb regényéből, amelyet ugyanabban az évben adott ki a Random House. |
The Covenant | 1980 | Michener az őskori bozótemberektől a brit gyarmatosítókig követi nyomon Dél-Afrika történetét a kezdetektől a második búr háborúig. |
Space | 1982 | Tudósok, űrhajósok és politikusok élete fonódik össze ebben az Egyesült Államok űrprogramjáról szóló fiktív beszámolóban. |
Poland | 1983 | A lengyelországi utazásai által inspirált Michener-regény a lengyel történelmet és kultúrát vizsgálja az 1200-as évektől egészen az 1980-as évekig. |
Texas | 1985 | Ebben a több mint 400 évet felölelő könyvben Michener Texas eredetét, történelmét és kultúráját mutatja be. |
Legacy | 1987 | A Legacy az Irán-Contra-botrány(wd)[44] kitalált történetét mutatja be egy ellentmondásos amerikai alezredes szemszögéből. |
Alaska | 1988 | Ez a regény Alaszka történetét követi nyomon az őskortól az aranylázon át a második világháborúig. |
Caribbean | 1989 | Ez a regény a karibi térség történetét tárja fel, elmeséli Kolumbusz érkezését, a kalózok korát, a jamaicai cukorültetvények felemelkedését, és eljut egészen napjaink problémáihoz. |
Journey | 1989 | Az Alaszkából származó fejezet alapján készült Utazás egy brit bányászexpedíció megpróbáltatásait követi nyomon a Klondike-i aranyláz idején. |
The Novel | 1991 | A regény egy könyv történetét meséli el a keletkezéstől a megjelenésig, az író, a szerkesztő, az olvasó és a kritikus egymást keresztező elbeszélésein keresztül. |
Mexico | 1992 | Egy amerikai újságíró, Norman Clay nemcsak azért érkezik Mexikóba, hogy tudósítson két híres matador párbajáról, hanem azért is, hogy többet megtudjon családja múltjáról. |
Recessional | 1994 | A Recessional, Michener utolsó regénye, egy orvos kihívásait mutatja be, aki egy szokatlan beteget ápol egy floridai hospice-intézetben. |
Miracle in Seville | 1995 | A Csoda Sevillában egy amerikai író szemével meséli el a spanyolországi bikaviadalok kultúráját. |
Matecumbe | 2007 | A Floridában játszódó Matecumbe egy kis, karakterközpontú történet, amely egy elvált, párhuzamosan élő anya és lánya kapcsolatát mutatja be. |
Könyvek — non-fiction
Title | Year published | Notes |
---|---|---|
The Future of the Social Studies ("The Problem of the Social Studies") | 1939 | Szerkesztő |
The Voice of Asia | 1951 | A The Voice of Asia (Ázsia hangja), 1951-ben megjelent tizenöt cikkből álló összeállítás, amely Michener személyes tapasztalatait mutatja be, amikor a második világháború után Ázsiába utazott. |
The Floating World | 1954 | Michener a grafikákat kísérő szövegben részletezi, hogy az Edo-kor japán grafikusai hogyan tartották életben művészetüket a kormányzati korlátozások ellenére. |
The Bridge at Andau | 1957 | A magyar állambiztonsági rendőrség brutális üldözése elől menekülő menekültek százainak élményeit mutatja be. |
Rascals in Paradise | 1957 | Ebben a rövid művekből álló gyűjteményben Michener és Day tíz valódi kalandor izgalmas történetét mutatja be. |
Japanese Prints: From the Early Masters to the Modern | 1959 | A Michener által írt szöveggel ellátott könyv Jack Levine művész Japánban tett utazása során készült vázlatait mutatja be. Richard Lane(wd) jegyzeteit is tartalmazza. |
Report of the County Chairman | 1961 | Michener, aki a Bucks megyei Polgárok Kennedyért Bizottság elnökeként tevékenykedett, beszámol a John F. Kennedy mellett folytatott kampány folyamatáról Pennsylvaniában. |
The Modern Japanese Print: An Appreciation | 1968 | Michener ebben a limitált példányszámú könyvben japán fametszetmesterek(wd) tíz művét kommentálja. |
Iberia | 1968 | Ebben az útleírásban Michener Portugália és Spanyolország kultúráját, történelmét és földrajzát tárja fel. |
Presidential Lottery | 1969 | Az 1972-es választások előtt írt, nem szépirodalmi kötet az amerikai választási rendszer korlátait vizsgálja, és reformokat javasol. |
The Quality of Life | 1970 | Bemutatja az 1970-es évek amerikai politikájával és kultúrájával kapcsolatos reflexióit és kritikáit, valamint a jövőre vonatkozó javaslatait. |
Kent State: What Happened and Why | 1971 | A Kent State-ben Michener azt vizsgálja, hogy 1970-ben az ohiói nemzeti gárda fegyvertelen egyetemi hallgatókra lőtt. |
A Michener Miscellany: 1950–1970 | 1973 | Ez az esszégyűjtemény Michener 1950 és 1970 között megjelent műveit tartalmazza. |
Firstfruits: A Harvest of 25 Years of Israeli Writing | 1973 | A Michener által szerkesztett Firstfruits az ország fennállásának első 25 évéből származó kiemelkedő izraeli novellákat gyűjti össze. |
Sports in America | 1976 | Ebben a kötetben Michener az amerikai sportkultúra jelenségét és a velejáró problémákat vizsgálja. |
About Centennial: Some Notes on the Novel | 1978 | Michener ebben az egyedülálló ajánlatában a Centennial megírásának folyamatát vázolja fel ebben a csak könyvtáraknak és kiválasztott könyvkereskedőknek kiadott könyvben. |
James A. Michener's USA: The People and the Land | 1981 | Szerkesztette Peter Chaitin; Michener előszava. |
Collectors, Forgers—and a Writer: A Memoir | 1983 | Michener ebben a limitált példányszámú könyvben életének korai hatásairól elmélkedik. |
Six Days in Havana | 1989 | A Caribbean, Six Days in Havana című regényéhez tett kubai kutatóútja alapján Michener visszaemlékezése a Havannában megismert élénk emberekről és tájakról. |
Pilgrimage: A Memoir of Poland and Rome | 1990 | A Zarándoklat részben útleírás, részben emlékirat, 'melyben Michener beszámol lengyelországi és olaszországi utazásairól, és elmélkedik II. János Pál pápával, Stan Musial-lal(wd) és másokkal való kapcsolatairól. |
The Eagle and the Raven | 1990 | Texas történelmének azt az időszakát meséli el, amikor a renegát Sam Houston a mexikói Tejas államba emigrált, és segített az 1836-os forradalom vezetésében Santa Anna mexikói elnök ellen. |
My Lost Mexico | 1992 | Elmeséli a Mexikó című regénye megírásának és szerkesztésének folyamatát, amelyet 30 évig félretett, mielőtt 1992-ben befejezte. |
The World Is My Home | 1992 | A The World Is My Home, Michener legszélesebb ívű memoárja, amely az író reflexióit mutatja be életéről és pályafutásáról egyaránt. |
Creatures of the Kingdom | 1993 | Tizenöt, állatokkal foglalkozó szegmens gyűjteménye Hawaii, Centennial, Chesapeake, The Covenant, Texas és Alaska című írásaiból, valamint egy eredeti történet. |
Literary Reflections | 1993 | Irodalmi reflexiók, visszaemlékezéseinek gyűjteménye, amely tartalmazza a Collectors, Forgers—and a Writer and Testimony újranyomtatott szövegét is. |
William Penn | 1994 | Monográfiája William Penn, Pennsylvania állam alapítója és első kormányzója életéről és hitéről. |
Ventures in Editing | 1995 | Ebben a korlátozott példányszámú könyvben Michener az írói és kiadói folyamathoz fűz megjegyzéseket. |
This Noble Land | 1996 | This Noble Land: My Vision for America, a nemzet erősségeit és gyengeségeit, valamint a szerző reményeit írja le a jövőjével kapcsolatban. |
Three Great Novels of World War II | 1996 | A második világháborús regények összeállítása, amelyben Tales of the South Pacific című regénye mellett Thomas Heggen(wd) Mr. Roberts és Leon Uris Battle Cry című műve is szerepel. |
A Century of Sonnets | 1997 | Verseinek ez a gyűjteménye több mint száz verset tartalmaz, amelyeket hetven év alatt írt. |
Adaptációk
Title | Cím | Notes |
---|---|---|
South Pacific | 1949-es Broadway musical a Tales of the South Pacific (1946) című regénye alapján. | |
The Bridges at Toko-Ri | Toko-ri hídjai | 1954-es film a The Bridges at Toko-ri (1953) című regény alapján. |
Return to Paradise | Visszatérés a Paradicsomba | 1953-as film a Return to Paradise (1951) című gyűjtemény "Mr. Morgan" című novellája alapján. |
Men of the Fighting Lady (also known as Panther Squadron) | 1954-es film, amelyet a Saturday Evening Post "The Forgotten Heroes of Korea" című cikke ihletett. | |
Until They Sail | Sziget a napon | 1957-es film, amely a Return to Paradise című kötetben szereplő novellán alapul. |
Sayonara | Szajonara | 1957 A filmet 10 Oscar-díjra jelölték, négyet nyert, köztük a legjobb női mellékszereplőnek járó Oscar-díjat Miyoshi Umeki, ő az első kelet-ázsiai színésznő, aki Oscar-díjat kapott. A Sayonara (1954) című félig önéletrajzi ihletésű regény alapján készült. |
South Pacific | Déltenger | 1958-as film a Rodgers és Hammerstein musical alapján, amely viszont a Tales of the South Pacific (1946) című regényen alapul. |
Adventures in Paradise | 1959–62 Michener által készített televíziós sorozat. | |
Hawaii | 1966-os film a Hawaii (1959) című regény alapján. | |
The Hawaiians | A szigetek ura | 1970-es film a Hawaii (1959) című regény alapján. |
Centennial | 1978 TV-minisorozat a Centennial (1974) című regény alapján. | |
Caravans | Karavánok | 1978-as film Anthony Quinn főszereplésével a Caravans (1963) című regény alapján. |
Space | 1985 TV minisorozat a Space (1982) című regény alapján. | |
James A. Michener's Texas | 1994 TV minisorozat a Texas (1985) című regény alapján. | |
South Pacific | Szerelem és háború | 2001-es tévéfilm a Rodgers és Hammerstein musical alapján, amely a Tales of the South Pacific (1946) című regényen alapul. |
Magyarul megjelent
- A híd Andaunál (1956) (The Bridge at Andau) – Flitter GMK, Budapest, 1994 · Fordította: Hidas Zoltán
- Útvesztő (Caravans) – Jokerex, Budapest, 1996 · ISBN 9638555106 · Fordította: Süle Gábor
- A forrás I-II. (The Source) – Európa, Budapest, 2001 · ISBN 9630770393 · Fordította: Simóné Avarossy Éva
- Hawaii I-II. (Hawaii) – Európa, Budapest, 2004 · ISBN 9630774992 · Fordította: Urbán Erika
Jegyzetek
- ↑ http://www.tv.com/shows/friends/the-one-with-the-stoned-guy-359/
- ↑ https://www.pulitzer.org/prize-winners-by-year/1948, 2022. június 13.
- ↑ https://commencement.miami.edu/about-us/archives/honorary-degree-recipients/index.html
- ↑ A Book of the Month egy 1926-ban alapított, egyesült államokbeli előfizetéses e-kereskedelmi szolgáltatás, amely havonta öt-hét új keményfedeles könyvet kínál tagjainak.
- ↑ a b c d e f g h i Krebs, Albin. „James Michener, Author of Novels That Sweep Through the History of Places, Is Dead”, The New York Times, 1997. október 17. (Hozzáférés: 2009. november 5.)
- ↑ a b c A Rodgers and Hammerstein a zeneszerző Richard Rodgers (1902-1979) és a szövegíró-dramaturg Oscar Hammerstein II(wd) (1895-1960) színházi szerzőpáros volt, akik együtt egy sor innovatív és nagy hatású amerikai musicalt alkottak.
- ↑ Michener, James. Presidential Lottery. Penguin Random House (1969. július 30.)
- ↑ a b c d e f g James Michener Biography. Pennsylvania Center for the Book . Penn State University Libraries
- ↑ Biographical Sketch, James A. Michener Papers. University of Miami Library . [2012. július 29-i dátummal az eredetiből archiválva].
- ↑ May, Kalen: UNC Celebrating Michener Library's First 40 Years. University of Colorado , 2012. október 30. [2017. május 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. július 17.)
- ↑ Michener. Michener Library
- ↑ A conscientious objector olyan személy, aki a gondolat-, lelkiismereti és/vagy vallásszabadságra hivatkozva megtagad valamit.
- ↑ James A. Michener Biography and Interview. www.achievement.org . American Academy of Achievement
- ↑ Michener: A Writer's Journey - PDF Free Download, 0419. július 7.
- ↑ Marc Andrew "Pete" Mitscher (1887. január 26. - 1947. február 3.) a haditengerészeti repülés úttörője volt, aki az Egyesült Államok haditengerészetének admirálisa lett.
- ↑ Michener, James A.. Return to Paradise. Random House (1951. július 30.)
- ↑ a b c „Get Me Michener at Raffles”, The New Paper, 1998. szeptember 16.
- ↑ Déltenger (film)
- ↑ Hayes, John Michael. James A. Michener: A Biography. Bobbs-Merrill, 158. o. (1984. július 30.). ISBN 9780672527821
- ↑ Hayes, p. 159.
- ↑ James Michener Biography
- ↑ Centennial: The Complete Miniseries. DVDTalk.com . (Hozzáférés: 2017. március 1.)
- ↑ H.W. Wilson Company. Readers' guide to periodical literature, Internet Archive, Minneapolis : H.W. Wilson Co. (1904. július 30.)
- ↑ James A. Michener, A Bibliography. State House Press (1996). ISBN 1880510235
- ↑ Mari Yoriko Sabusawa (1920. július 10. – 1994. szeptember 25.) fordító, aktivista és filantróp.
- ↑ Szajonara (film)
- ↑ The 30th Academy Awards (1958) Nominees and Winners. Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS). (Hozzáférés: 2013. augusztus 27.)
- ↑ The World is My Home, First, New York: Random House, 188. o. (1992. július 30.). ISBN 0-679-40134-2
- ↑ Beers, Paul B.. Pennsylvania Politics Today and Yesterday: The Tolerable Accommodation. Penn State University Press, 198. o. (1976. március 31.). ISBN 978-0271002385
- ↑ James A. Michener Art Museum. michenerartmuseum.org . [2006. március 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2004. február 16.)
- ↑ The Michener Center for Writers and its Master of Fine Arts program at the University of Texas at Austin. utexas.edu . (Hozzáférés: 2014. május 28.)
- ↑ The Michener Fellowship at the University of Texas at Austin. utexas.edu . (Hozzáférés: 2014. május 28.)
- ↑ James Albert Michener. Texas State Cemetery . (Hozzáférés: 2017. március 1.)
- ↑ O'Neill, James. „Michener's gift keeps on giving”, Philadelphia Inquirer , 1998. március 1.
- ↑ Golden Plate Awardees of the American Academy of Achievement. www.achievement.org . American Academy of Achievement
- ↑ 1980 NLCS Game 2 - Astros vs Phillies @mrodsports. YouTube
- ↑ Lone Sailor Award Recipients. The United States Navy Memorial . [2015. október 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. november 29.)
- ↑ Michener's. iririki.com
- ↑ Two American Legends Appearing on Stamps: The Postal Service Honors James Michener and Dr. Edward Trudeau. USPS.gov , 2008 [2010. október 9-i dátummal az eredetiből archiválva].
- ↑ Michener Library. Libraries: UNC's Information Source . (Hozzáférés: 2014. november 29.)
- ↑ a b c Michener Society. MichenerSociety.com
- ↑ Tales of the South Pacific by James A. Michener - the 613th Greatest Fiction Book of All Time
- ↑ 20th-Century American Bestsellers. Bestsellers.lib.virginia.edu . (Hozzáférés: 2018. augusztus 25.)
- ↑ Az Irán-Contra-ügy politikai botrány volt az Egyesült Államokban, amely a Reagan-kormányzat második ciklusa alatt történt.
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a James A. Michener című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Irodalom
- James A. Michener: The Beginning Teacher and His Textbooks. The Book Stops Here (1995. július 30.) (His formative school years with Michener's personal reminiscences.)
- Grobel, Lawrence. Conversations with Michener (hardcover titled Talking with Michener) (1999. július 30.)
- James A. Michener: A Bibliography (1996. július 30.). ISBN 9780963161215
- Hayes, John Phillip. James A. Michener: A Biography. Bobbs Merrill (1985. július 30.). ISBN 9780672527821
- Michener: A Writer's Journey. University of Oklahoma Press (2005. július 30.). ISBN 9780806136998
- Roberts, F.X.. James A. Michener: A Checklist of His Works, with a Selected, Annotated Bibliography. Greenwood Press (1995. július 30.). ISBN 9780313294532
- Silverman, Herman. Michener and Me: A Memoir, Hardcover (1999. július 30.) (Memoir by a long-time friend of Michener's.)
- Vavra, Robert (Photographer). Michener's The Name (2006. július 30.) (Photo essay and commentary on Michener's writing of Iberia in Spain.)
További információk
- James A. Michener az Internet Movie Database oldalon (angolul)
- Könyvei borítóval
- James A. Michener Gyűjtemény a Northern Colorado Egyetemen(wd)
Irodalomportál
USA-portál