Ljudmila Vlagyimirovna Rugyenko
Ljudmila Rugyenko | |
![]() | |
Ljudmila Rugyenko (1928 körül) | |
Személyes adatok | |
Teljes név | Ljudmila Vlagyimirovna Rugyenko oroszul: Людми́ла Влади́мировна Руде́нко ukránul: Людмила Володимирівна Руденко |
Születési dátum | 1904. július 27. |
Születési hely | Lubni (Orosz Birodalom) (Poltavai terület, ma Ukrajnához tartozik) |
Halálozási dátum | 1986. március 4. (81 évesen) |
Halálozási hely | Leningrád (ma Szentpétervár) |
Állampolgárság | szovjet |
Kitüntetései |
|
Versenyzői adatok | |
Cím | nemzetközi mester (1950) női nemzetközi nagymester (1976) |
Női világbajnok | 1950–1953 |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Ljudmila Rugyenko témájú médiaállományokat. |
Ljudmila Vlagyimirovna Rugyenko (oroszul: Людми́ла Влади́мировна Руде́нко, ukránul: Людмила Володимирівна Руденко, az angol szakirodalomban: Lyudmila Rudenko, a német szakirodalomban: Ljudmila Rudenko) (Lubni (Poltavai terület, ma Ukrajna), 1904. július 27. – Leningrád, 1986. március 4.) ukrán származású szovjet női sakkozó, a második női sakkvilágbajnok 1950–1953 között, a Szovjetunió női sakkbajnoka (1952).
Nemzetközi mester 1950-től és női nemzetközi nagymester 1976-tól. Ő volt az első női sakkozó, aki nemzetközi mester címet kapott. Foglalkozása tervező-közgazdász volt, a sakkal munkája mellett foglalkozott.
2015-ben beválasztották a World Chess Hall of Fame (Sakkhírességek Csarnoka) tagjai közé.[1]
Élete
A mai Ukrajna Poltavai területén fekvő Lubni városában született. 10 éves korában apja tanította meg sakkozni, de ő inkább az úszást részesítette előnyben. A középiskola után Odesszába költözött, ahol közgazdaságtant tanult. Ez idő alatt Odessza úszóbajnoka volt 400 méteres mellúszásban. 1925-ben Ukrajna úszóbajnokságán mellúszásban második helyezést ért el.[2]
1925-ben a szovjet kormány gazdasági tervező bizottságában kapott munkát, ezért Moszkvába költözött.[3]
1929-ben Leningrádba költözött, ahol tovább folytatta munkáját a szovjet kormány számára a gazdasági tervezés területén. Itt összeházasodott a kibernetika úttörőjének tekintett Lev Davidovics Goldsteinnel, és 1931-ben fiuk született (Vlagyimir Goldstein).[3]
A második világháborúban, Leningrád ostroma idején megszervezte a gyári munkások gyerekeinek evakuálását, és egy hadiüzemben, az ufai motorgyárban dolgozott mérnök-közgazdászként.[3] A háború befejezése után visszaköltözött Leningrádba, és itt élt 81 éves korában bekövetkezett haláláig.
Sakkpályafutása
1926-ban Moszkvában vett részt az első komolyabb sakkversenyen, amelyet a Komszomolszkaja Pravda című újság szervezett. Az utolsó helyek egyikén végzett, de ezután kezdett el komolyan foglalkozni a sakkelmélettel. 1927-ben játszott először a szovjet sakkbajnokság döntőjében, ahol az 5. helyet szerezte meg.[4] 1928-ban már Moszkva női sakkbajnoka,[2] méghozzá úgy, hogy mind a 12 játszmáját megnyerte.[4]
1929-től Leningrádban Pjotr Romanovszkij sakkmester és Alekszandr Tolus későbbi nagymester volt az edzője.[4] Már háromszor nyerte meg Leningrád bajnokságát, amikor első alkalommal 40 éves kora után nemzetközi színtéren is megmérkőzhetett.[2] Első nemzetközi szereplése 1946-ban a szovjet–brit rádiómeccsen volt, ahol a Rowena Bruce elleni mindkét mérkőzését megnyerte.[3] Egyik győztes játszmája
A háború után Alekszandr Tolus nagymester és Grigorij Lövenfish voltak a trénerei.[5] 1950–1953 között a sakkozás második női világbajnoka volt.
16 alkalommal játszott a szovjet női bajnokság döntőjében. 1952-ben a Tbilisziben rendezett bajnokságon a Szovjetunió női bajnoka lett, 1936-ban, 1945-ben, 1947/48-ban és 1953-ban a 2. helyen végzett.
Összesen hét alkalommal nyerte meg Leningrád bajnokságát (1932, 1936, 1947, 1957, 1958, 1962, 1963). 1955-ben megnyerte az Üzbég Köztársaság, 1956-ban Ukrajna nyílt női bajnokságát.[4]
1976-ban kapta meg a női nemzetközi nagymester címet.
Világbajnoki mérkőzései
A Vera Menchik halála miatt betöltetlen női sakkvilágbajnoki címért a Nemzetközi Sakkszövetség 1949–50-ben körmérkőzéses tornát írt ki, amelyen 12 ország 16 versenyzője vett részt, köztük négy szovjet sakkozónő, akik végül az első négy helyen végeztek.[5] A versenyt Rugyenko nyerte meg 15 játszmából szerzett 11,5 ponttal (+9=5-1).[6] A női világbajnoki címhez a FIDE a nemzetközi mesteri fokozatot adományozta neki.
A világbajnoki címet 1953-ig viselte, ekkor a világbajnokjelölti versenysorozat győztesével, Jelizaveta Bikovával vívott párosmérkőzésen 8–6 arányban alulmaradt.[7]
Az 1955–56-os világbajnoki ciklusban a FIDE úgy döntött, hogy a világbajnoki címért hárman mérkőzzenek meg: a címvédő, az előző világbajnoki döntő vesztese, valamint a világbajnokjelölti verseny győztese. Ennek megfelelően 1956-ban hárman küzdöttek a női világbajnoki címért: Jelizaveta Bikova, Ljudmila Rugyenko, valamint Olga Rubcova. A hármas körmérkőzésen nyolc-nyolc mérkőzést vívtak egymással, amelyet végül Olga Rubcova nyert meg, Ljudmila Rugyenko a 3. helyet szerezte meg.[8]
Jegyzetek
- ↑ Lyudmila Rudenko (angol nyelven). World Chess Hall of Fame. [2015. október 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. december 6.)
- ↑ a b c Lyudmila Rudenko memorial (angol nyelven). chessdom, 2011. augusztus 23. (Hozzáférés: 2014. december 10.)
- ↑ a b c d William L. Hosch: Ludmilla Vladimirovna Rudenko (angol nyelven). Encyclopædia Britannica. (Hozzáférés: 2014. december 10.)
- ↑ a b c d Rudenko Lyudmila (angol nyelven). Welcome-to-Poltava.com.ua. (Hozzáférés: 2014. december 10.)[halott link]
- ↑ a b Lyudmila Rudenko: Happy 105th birthday (angol nyelven). chessblog.com. (Hozzáférés: 2014. december 10.)
- ↑ World Chess Championship (Women) 1949-50 Title Tournament (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2014. december 10.)
- ↑ World Chess Championship (Women) 1953 Bikova – Rudenko Title Match (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2014. december 10.)
- ↑ World Chess Championship (women) : 1956 Triangular Title Match. Mark-weeks.com. [2017. november 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. december 10.)
Források
- Welcome to Poltava – Lyudmila Rudenko[halott link] (angolul)
- Encyclopædia Britannica
- Руденко Людмила Владимировна
- Л. В. Руденко (1904—1986). // Шахматы в СССР. — 1986. — № 4. — С. 26.
- Graham, John (1987). Women in Chess, Players of the Modern Age. McFarland & Company.
További információk
- Ljudmila Vlagyimirovna Rugyenko játszmái a chessgames.com oldalon
- Játszmái a 365chess.com-on
- 1949–50-es női világbajnoki verseny
- Bikova-Rugyenko női sakkvilágbajnoki döntő (1953)
- Női sakkvilágbajnoki hármasdöntő (1956)
- Lyudmila Rudenko: Happy 105th birthday (angolul)
- Verőci Zsuzsa: A női világbajnokságok története Archiválva 2014. december 10-i dátummal a Wayback Machine-ben
Kapcsolódó szócikkek
Előző Vera Menchik | Ljudmila Rugyenko női sakkvilágbajnok 1950 – 1953 | Következő Jelizaveta Bikova |
Sportportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap