Michele Carrascosa
Michele Carrascosa | |
![]() | |
Született | 1774. április 11. Palermo |
Meghalt | 1853. május 10. (79 évesen) Nápoly |
Állampolgársága | Két Szicília Királysága |
Nemzetisége | nápolyi spanyol |
Fegyvernem | Lovasság |
Rendfokozata | Nápoly katonai kormányzója |
Csatái | Lodi csata Panarói csata |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Michele Carrascosa témájú médiaállományokat. |
Michele Carrascosa (Palermo, 1774. április 11. – Nápoly, 1853. május 10.) spanyol születésű nápolyi hadvezér volt, aki részt vett a napóleoni háborúkban.
Pályafutása
1796. május 10-én a Nápolyi Királyság lovastisztjeként részt vett az osztrákok oldalán a Lodi csatában Bonaparte Napóleon serege ellen. Az ütközetben megsebesült. 1798-ban tagja volt Karl Mack von Leiberich osztrák tábornok seregének, amely Róma ellen indult. 1799-ben csatlakozott a rövid életű Parthenopéi Köztársasághoz, majd a Bourbonok visszatérése után bebörtönözték, később pedig száműzték.[1]
1808-ban részt vett a francia hadsereg spanyolországi inváziójában. Dandártábornoknak nevezték ki, majd megsebesült, és spanyol fogságba került. Igualadából Domenico Pino tábornok szabadította ki 1809-ben. Joachim Murat nápolyi király 1811-ben bárói címre emelte, majd 1813-ban helytartónak és Nápoly katonai kormányzójának nevezte ki. 1815-ben részt vett Murat harcaiban az osztrákok ellen, április 3-án győzelmet aratott a panarói csatában, majd elfoglalta Modenát, Reggio Emiliát és Carpit. Ő volt a nápolyi hadsereg főparancsnoka, amikor meghatalmazottja, Pietro Colletta aláírta a casalanzai békét az osztrákokkal 1815. május 20-án, amely véget vetett Murat uralmának Nápolyban. 1821-ben Máltára, majd Angliába száműzték. 1848-ban visszatért Nápolyba, és a felsőház tagja lett. Emlékiratai „Mémoires historiques, politiques et militaires sur la révolution du royaume de Naples en 1820” címmel jelentek meg.[1]
Jegyzetek
- ↑ a b Finnholbek
Források
- ↑ Finnholbek: Michele Carrascosa. Finnholbek. Hozzáférés ideje: 2020. november 28.