Odescalchi Géza
Odescalchi Géza | |
![]() | |
Odescalchi Géza 1899-ben | |
Született | 1858. február 9.[1][2] Pest[3] |
Elhunyt | 1937. augusztus 22. (79 évesen)[1][2][3] Budapest |
Állampolgársága | magyar |
Házastársa | Andrássy Etelka (1882. április 29. – nem ismert)[4][5] |
Szülei | Odescalchi Gyula |
Foglalkozása | nagybirtokos, főrend |
Tisztsége | a magyar főrendiház tagja (1895. március 20. – 1918. november 16.) |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Herceg Odescalchi Géza August Imre Gyula Liviusz Pál (Budapest, 1858. február 9. – Budapest, 1937. augusztus 22.) magyar nagybirtokos, főrend, szerémi herceg, az Odescalchi család tagja.
Élete
Apja, Odescalchi Gyula herceg képviselő és főrend, Tisza Kálmán sógora volt és jelentős szerepet játszott az akkori politikai életben, ezért az ifjú herceg is érdeklődni kezdett a közélet iránt. 1874-75-ben nevelője Váró Ferenc volt. Középiskolai tanulmányai befejeztével egy évig jogot hallgatott Lipcsében, majd újabb egy évig a magyaróvári gazdasági akadémián tanult. Katonai szolgálati kötelezettségének eleget téve ezután bevonult 16. huszárezredhez, és később is szolgálaton kívüli honvéd-huszárhadnagy volt. Rendes lakóhelye nyitraszerdahelyi hitbizományi birtokán volt.
Bekapcsolódott Nyitra vármegye közéletébe, de hamar abbahagyta politizálást, mert rendkívül konzervatív felfogása egyik pártéval sem egyezett. Fiatalkorában remek ügető-hajtó volt, az 1880-as években nyitraszerdahelyi kastélyát felújíttatta és kibővítette. Ekkoriban újra politizálni kezdett, Tisza István mellett foglalt állást ifj. Andrássy Gyulával szemben, akivel sok összetűzése volt nagyon konzervatív nézetei miatt. A hozzá sok dologban hasonló Festetics Tasziló gróf barátja volt. 1895. május 13-tól örökös jogon a magyar főrendiház tagja lett, ahol a közgazdasági és közlekedésügyi bizottság tagja volt. A világháború után sokat tartózkodott Bécsben, de aztán végleg Budapestre költözött, ahol visszavonult életet élt.
1937-ben halt meg Budapesten. Eszterházy Johanna sírjába temetkezett Hietzingben, amely idővel az Odescalchiak családi sírkápolnájává vált.[6]
Családja
Odescalchi Géza herceg 1882. augusztus 29-én vette feleségül krasznahorkai és csíkszentkirályi Andrássy Etelka (Adelheid) grófnőt (Parnó, 1861. augusztus 27. – Bécs, 1927. november 8.), Andrássy Manó gróf és Pálffy Gabriella lányát. Házasságukból négy gyermekük született:
- Pál (1883–1887)
- Ilona (Nyitraszerdahely, 1888. február 19. – Bécs, 1973. február 25.)
- Béla Manó Gyula Géza Imre Balthazar (Budapest, 1890. október 6. – USA, 1954.), első felesége galántai Esterházy Mária Franciska grófnő (1890–1935), második felesége babai Báj Sarolta
- László Géza Gyula Imre Balthazar August Károly (Nyitraszerdahely, 1893. augusztus 7. – Salzburg, 1967. december 30.), felesége Aloisia Fink (1887–1962)[7]
Jegyzetek
- ↑ a b The Peerage (angol nyelven)
- ↑ a b Genealogics (angol nyelven), 2003
- ↑ a b Petőfi Irodalmi Múzeum névtér, 2023. március 25., PIM66589
- ↑ p20864.htm#i208640, 2020. augusztus 7.
- ↑ inferred from timeline of events
- ↑ Erba-Odescalchi Sándor. „Odescalchi Géza herceg meghalt”, Pesti Hírlap, 1937. augusztus 24., 5. oldal (Hozzáférés: 2021. július 18.)
- ↑ Géza August Imre Gyula Livius Paul Odescalchi de Szerém. (Hozzáférés: 2021. július 18.)
Források
- Országgyűlési almanach 1896-1901
- Országgyűlési almanach 1901-1905
- Országgyűlési almanach 1905-1906
- Országgyűlési almanach 1906-1910
- Országgyűlési almanach 1910-1918
- Országgyűlési almanach 1910-1918
- Pallas Nagylexikon
- Kempelen Béla: Magyar nemes családok