Szergej Szergejevics Szalnyikov
Szergej Szalnyikov | |||||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||||
Szalnyikov az 1958-as világbajnokságon | |||||||||||||||||||||||||
Személyes adatok | |||||||||||||||||||||||||
Teljes név | Szergej Szergejevics Szalnyikov | ||||||||||||||||||||||||
Születési dátum | 1925. szeptember 13. | ||||||||||||||||||||||||
Születési hely | Krasznodar, Oroszország | ||||||||||||||||||||||||
Halálozási dátum | 1984. május 9. (58 évesen) | ||||||||||||||||||||||||
Halálozási hely | Moszkva, Szovjetunió | ||||||||||||||||||||||||
Halál oka | szívinfarktus | ||||||||||||||||||||||||
Sírhely | Kuncevói temető | ||||||||||||||||||||||||
Állampolgárság | szovjet | ||||||||||||||||||||||||
Magasság | 178 cm | ||||||||||||||||||||||||
Poszt | csatár | ||||||||||||||||||||||||
Felnőtt klubok1 | |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
Válogatottság | |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
Edzőség | |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
1 A felnőtt klubokban játszott mérkőzések és gólok csak a bajnoki mérkőzések adatait tartalmazzák. | |||||||||||||||||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Szergej Szalnyikov témájú médiaállományokat. | |||||||||||||||||||||||||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Szerzett érmek | ||||||||||
|
Szergej Szergejevics Szalnyikov (oroszul: Серге́й Серге́евич Сальников; Krasznodar, 1925. szeptember 13. – Moszkva, 1984. május 9.) szovjet válogatott orosz labdarúgócsatár, edző.
A szovjet válogatott tagjaként részt vett az 1956. évi nyári olimpiai játékokon és az 1958-as labdarúgó-világbajnokságon, előbbin aranyérmet szereztek.
Pályafutása
Klubcsapatokban
Pályafutását a Szpartak Moszkvában kezdte. Az 1944-es és 1945-ös szezonban a Zenyit Leningrád játékosa volt, akikkel 1944-ben Szovjet Kupát nyert. 1946-ban, huszonegy évesen visszatért a Szpartakhoz.[1] Három szezont töltött a klubnál. Az 1949-es idényben a Gyinamo Moszkva ellen 5–4 arányban elveszített bajnokin hiába szerzett két gólt, a városi rivális szerezte meg a bajnoki címet.[2]
Mostohaapját 1949-ben letartóztatták és elhurcolták a gulagra. Szalnyikov, aki féltette mostohaapja egészségét, rendes börtönbe akarta átszállíttatni, és az akkori rendszer tisztviselői állítólag azt mondták neki, ügyét jelentősen segíti, ha a Szpartaktól a városi rivális Gyinamóhoz igazol.[3] Bár elmondása szerint boldogtalan volt a csapatnál, 1950 és 1954 között 112 alkalommal lépett pályára bajnoki mérkőzésen a klub színeiben és 29 gólt szerzett.[3] Tagja volt az 1953-ban Szovjet Kupát és 1954-ben bajnoki címet szerző csapatnak is. 1955-ben, miután a mostohaapját veszélyeztető helyzet megoldódott, visszatért a Szpartakhoz és 1960-ban bekövetkezett visszavonulásáig a klub játékosa maradt.[3] 1956-ban bajnok volt a csapattal, 1958-ban pedig megnyerte a moszkvaiakkal a bajnokságot és a kupát is. A klubnál összesen eltöltött ideje alatt 201 bajnoki mérkőzésen 86 gólt szerzett. Nyikita Szimonyan, akivel 1956-ban együtt nyert olimpiát, az 1950-es és 1960-as évek közti legjobb szovjet labdarúgónak nevezte, aki tagja volt a szovjet labdarúgás „aranygenerációjának”.[4] Pályafutása során összesen 138 gólt szerzett minden tétmérkőzést figyelembe véve, ezzel 2019-ben 26. helyen állt minden idők legeredményesebb szovjet és orosz labdarúgóinak listáján.
A válogatottban
A szovjet válogatottban 1954. szeptember 8-án mutatkozott be Svédország ellen. Tagja volt az 1956-os olimpián aranyérmet szerző csapatnak, az Indonézia elleni negyeddöntőben kétszer volt eredményes.[5] Részt vett az 1958-as világbajnokságon is, ahol a szovjetek a negyeddöntőig jutottak.[6] Húsz alkalommal szerepelt a válogatottban, tizenegy gólt szerzett.
Családja
Lánya, Julija Szalnyikova és unokája, Sztéfanosz Cicipász is profi teniszező.[7]
Sikerei, díjai
- Szovjet bajnok: 1954, 1956, 1958.
- Szovjet labdarúgókupa: 1944, 1946, 1947, 1953, 1958
Jegyzetek
- ↑ Spartak Moscow: A History of the People's Team in the Workers' State. Cornell University Press, 149. o. (2012. július 30.). ISBN 080146613X. Hozzáférés ideje: 2019. május 17.
- ↑ Edelman (2012), p. 179.
- ↑ a b c Edelman (2012), p. 187.
- ↑ „An interview with Spartak Moscow legend Nikita Simonyan”, These Football Times, 2015. szeptember 1.
- ↑ Sergey Salnikov Archiválva 2020. április 18-i dátummal a Wayback Machine-ben, sports-reference.com
- ↑ Arnhold, Matthias: Sergei Sergeyevich Salnikov – International Appearances. Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 2015. április 1. (Hozzáférés: 2015. április 13.)
- ↑ Julia Salnikova: “Vi presento Tsitsipas e non solo..”, spaziotennis.com, 2015. március 2.
További információk
- Szergej Szergejevics Szalnyikov adatlapja a National-Football-Teams.com oldalon (angolul)
Labdarúgásportál
Olimpiaportál
Oroszország-portál