Zajzene
Zajzene | |
Stíluseredet | experimentális zene |
Kulturális eredet | Európa, USA, Japán 20. század |
Hangszerek | szintetizátor, elektromos gitár, számítógép, effektek, talált tárgyak |
Alműfajok | |
Power electronics |
Zajzene zenei műfaj, ami a hangkeltésen alapul zenei aláfestéssel.
Előtörténete
Luigi Russolo futurista művész volt a 20. század elején és az első zajművész. Az ő 1913-as manifesztációjának címe: L'Arte dei rumori, magyarra fordítva "a zajok művészete".[1] Russolo úgy találta, hogy a tradicionális melodikus zenét a zajzene a jövőben felválthatná. Tervezett és kivitelezett egy zajgeneráló eszközt amit Intonarumori-nak hívnak és szerelték össze egy zaj zenekar számára, hogy azzal adjanak elő. Ugyanekkor kezdték felfedezni, hogy „talált” hangokkal is lehet dolgozni.
John Cage így nyilatkozott: "Hiszem hogy a zaj felhasználása a zeneszerzéshez folytatódni fog és növekszik, amíg el nem kezdjük használni az elektronikus hangszereket, amik lehetővé teszik a zenei célok megvalósítását bármilyen és minden hanggal, ami hallható."
1951-ben John Cage képzeletbeli tájkép #4 című műve 12 rádióra írta és New Yorkban volt az ősbemutatója 1951-ben.[2] Az előadásához olyan kotta kellett ami tartalmazott jelzéseket a változó hullámhosszra, időtartamra, hangerőre, amelyek mindegyike meghatározta a véletlen műveleteket.
1961-ben James Tenney zeneszerző elkészítette a Analogue #1: Noise Study című művét.[3] amely számítógép generálta zajhangot használt fel.
Japán
1980-tól kezdve sok zajzenész jelent meg Japánban. Az első és legismertebb Masami Akita aka Merzbow. Akita gitárt, theremint, szintetizátort, effekteket, és egyéb talált tárgyakat használt a felvételei készítésekor. Később megjelentek más japán zajművészek is úgy mint: Hijokaidan, Boredoms, C.C.C.C., Incapacitants, KK Null, Masonna, Solmania, K2, The Gerogerigegege , Hanatarash.
Murray Schafer szerint 4 típusa van a zajnak, ezek: nem kívánt zaj, nem zenei hang, hangos zaj, zavaró jelzaj ( pl. tv vagy telefon jelhang ).
Karakterisztikája
Zajzene elvileg lehet bármilyen hangszerrel vagy talált tárgy által létrehozott hang is de a mai zajzenéket és erős értelemben véve az elektronikus eszközök által keltett zaj hangokat értjük. Egyes művészek a fellépésük alkalmával improvizálnak. A ritmust és a melódiát is nélkülözni szokták.
Leírás
A zaj több eltérő frekvenciájú és intenzitású jel zavaró összessége. A zajhang zenei értelemben aperiodikus rezgés.[4] A zajzene nem tiszta hangok felhasználása hanem különböző disszonáns, ritmustalan, sűrű hang klaszter. A zajzenében lehetnek géphangok, nem zenei vokál technikák, hangmanipuláció, vagy egyéb elektronikus berendezés által keltett véletlenszerű jel, torzítás, sziszegés. A kortárs zajzene gyakran társul extrém hangerővel és torzítással.
Előadók
- A Quarter Machine
- Ana Venus (HUN)
- Anenzephalia
- Merzbow
- animal machine
- Genocide organ
- Emil Beaulieau
- Nagy Ákos
- Richard Ramirez
- Government Alpha
- Halalnihil (HUN)
- Pain Jerk
- Panicsville
- ParaNoiZ (HUN)
- Rovar17 (HUN)
- Royal Hungarian Noisemakers (HUN)
- Macronympha
- Torturing nurse
- Cock E.S.P
- Dead Body Collection
- Cloama
- Bastard Noise
Jegyzetek
- ↑ 1,http://www.unknown.nu/futurism/noises.html .
- ↑ 2 Archiválva 2012. június 12-i dátummal a Wayback Machine-ben,http://www.johncage.info/workscage/landscape4.html Archiválva 2012. június 12-i dátummal a Wayback Machine-ben .
- ↑ 3,http://www.allmusic.com/composition/analog-1-noise-study-mc0002498856 .
- ↑ 4,http://physics.info/music/ .
Források
Micheal Nyman:Experimentális zene, Cage és utókora. Kiadó: Magyar Műhely Alapítvány, ISBN 9789637596490. Kiadás éve: 2005
További információk
![Commons:Category:Noise music](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/50px-Commons-logo.svg.png)
- http://www.allmusic.com/style/noise-ma0000012085
- http://www.last.fm/tag/japanoise
- http://www.staticsignals.com/static/music-noise.shtml
Kapcsolódó szócikkek
- Power electronics
- Experimentális zene
Könnyűzenei portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap