Zolnai Gyula
Zolnai Gyula | |
![]() | |
Zolnai Gyula 1923 | |
Született | Tömlő Gyula
Nagysomkút |
Elhunyt |
Budapest |
Állampolgársága | magyar |
Nemzetisége | magyar |
Gyermekei |
|
Foglalkozása |
|
Tisztsége | egyetemi tanár |
Iskolái | Budapesti Tudományegyetem (–1887) |
Sírhelye | Farkasréti temető (felszámolták)[2] |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Zolnai Gyula, 1888-ig Tömlő Gyula,[3] írói álneve Somkuti (Nagysomkút, 1862. december 3. – Budapest, 1949. december 24.)[4][5] magyar nyelvész, egyetemi tanár, a Magyar Tudományos Akadémia tagja (l. 1897, r. 1924, t. 1945). Zolnai Béla (1890–1969) irodalomtörténész, nyelvesztéta és Zolnai Klára (1892–1945) könyvtáros, bibliográfus apja.
Életútja
Édesapja Tömlő János. Anyai ágon az erdélyi örmény Retezár család leszármazottja, édesanyja Retezár Erzsébet.[6] Felsőfokú tanulmányait a Budapesti Tudományegyetemen végezte, ahol magyar–latin szakos középiskolai tanári és bölcsészdoktori oklevelet szerzett, majd gimnáziumokban tanított, Egerben (1887–88), Székesfehérvárott (1888–93) és Budapesten (1894–1906). 1895-ben a magyar nyelvtudomány magántanárává habilitálták a Budapesti Tudományegyetemen. 1906-tól a kolozsvári, 1918-tól a pozsonyi, 1921-től a pécsi Erzsébet Tudományegyetemen a magyar nyelvtudomány és az összehasonlító finnugor nyelvészet nyilvános rendes tanára. 1930-ban, 68 éves korában vonult nyugalomba.
Felesége Szladits Ilona volt, Szladits Károly (1871–1956) jogász nővére.
Munkássága
1898-ban az MTA szótári bizottsága megbízta egy nagyszótár általános tervének elkészítésével és szerkesztésével; a szótár gyűjtőmunkáit 1906-ig vezette. 1905–06-ban a Magyar Nyelv társszerkesztője. Szerkesztette és kiadta a Szamota István által kezdett oklevélszótárt. A magyar nyelvtudomány több területén munkálkodott; főleg nyelvtörténettel, etimológiával, mondattannal foglalkozott, munkásságával a nyelvművelés ügyét is szolgálta. Számos finn költő verseit és Aleksis Kivi népi drámáját fordította magyar nyelvre. A finn irodalomból fordított verseit hetilapokban, antológiákban is közreadta.
Művei (válogatás)
- Szómagyarázatok (Budapest, 1890)
- Mátyusföld nyelvjárása (Budapest, 1891)
- Mondattani búvárlatok (Budapest, 1893)
- Nyelvemlékeink a könyvnyomtatás koráig (Budapest, 1894)
- Az új nagy szótár feladatáról (Budapest, 1899)
- Magyar oklevél-szótár (Budapest, 1902-1906); Online
- A-si képzőeredete (Értekezések a Nyelv-és Széptudományok Köréből, XXIII. 10. sz., Budapest, 1920);
- A mondatátszövődés (Budapest, 1926; franciául is, 1926)
- Kivi Elek: A pusztai vargáék. Fordítás. (1929)
- Zur sprachlichen Differenzierung[7] (Helsingfors)
- Van-e szükség nyelvművelésünk irányítására? (Budapest, 1935)
- Idegen szavaink és a nyelvújítás (Budapest, 1937)
Irodalom
- Klemm Antal: Zolnai Gyula (Magyar Nyelv, 1932)
- Györke József: Zolnai Gyula. (Magyar Nyelv, 1942)
- Sági István: Zolnai Gyula. (Magyar Nyelv, 1950. 3. sz.)
Jegyzetek
- ↑ a b Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2024. augusztus 10.)
- ↑ https://epa.oszk.hu/00000/00003/00030/fuggelek.html
- ↑ Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 74882/1888. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1888. év 11. oldal 18. sor
- ↑ Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi állami halotti akv. 2238/1949. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2021. október 30.)
- ↑ Gyászjelentése (1949). (Hozzáférés: 2021. október 30.)
- ↑ Retezár család
- ↑ A nyelvi differenciálódás.
Források
- Új magyar irodalmi lexikon III. (P–Zs). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 2315. o. ISBN 963-05-6807-1
- Magyar életrajzi lexikon I–IV. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967–1994.
- Zolnai Gyula. Pécsi Egyetemi Almanach 1367–1999 (Hozzáférés: 2022. január 30.)
Nyelvészetportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap