Al Brown
Al Brown | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Alfonso Teofilo Brown 5. juli 1902[1][2] ![]() Colón | ||
Død | 11. apr. 1951[1][2]![]() Staten Island | ||
Beskjeftigelse | Bokser, danser, komponist ![]() | ||
Nasjonalitet | Panama | ||
Al Brown på Commons |
Alfonso Teofilo Brown (5. juli 1902 – 11. april 1951), bedre kjent som Panama Al Brown, var en profesjonell panamansk bokser. Han var boksingens første latinamerikanske verdensmester, og er ansett som en av de største bantamvekt-utøverne i historien.[3][4]
Liv og virke
Alfonso Teofilo Brown ble født 5. juli 1902 i havnebyen Colón, Panama. Foreldrene hans var afro-karibiske immigranter, faren hans døde da Brown var tretten år gammel, mens moren jobbet som som renholder.[5] Han ble interessert i boksing da han som ung voksen jobbet for United States Shipping Board, ved Panamakanalsonen, og var vitne til amerikanske soldater som bokset.[6] Han debuterte som proff i en alder av 20, hvor han bokset i fluevekt-klassen og vant den panamanske tittelen "Isthmus Flyweight. Browns opptreden fanget oppmerksomheten til boksing manager Dave Lumiansky som tok ham med til New York i 1923, hvor han videre også begynte å delta i bantamvekt-klassen.[6][7] Han flyttet deretter til Paris hvor han danset kabaret når han ikke bokset. Brown var åpent homofil og var i et romantisk forhold med poeten Jean Cocteau som på et tidspunkt også var hans boksing manager.[5][7]
Toppen av Browns karriere var mellom 1929 til 1935 hvor han forsvarte sine titler internasjonalt i New York, Paris, Montreal, Marseilles, Toronto, Milan, London, og Tunis.[6] Rett før starten av andre verdenskrig i 1939 pensjonerte han seg fra boksing og flyttet tilbake til Harlem, New York hvor han forsøkte å finne seg arbeid som kabaret danser, men endte opp med å bokse igjen, denne gangen som sparringpartner til yngre boksere. [5][7] Han bokset fram til 1942, og ble kort tid etter arrestert for bruk av kokain, for så å ha blitt deportert til Panama. Han dro tilbake til New York i 40-årene hvor han tilbrakte resten av sitt liv.[7] I løpet av sin profesjonelle karriere som bokser deltok Brown i 163 kamper, hvor han vant 129 av de, tapte 19 ganger, 12 av gangene endte med uavgjort, og tre kamper hvor det ikke ble bestemt resultat. [8] Brown døde av tuberkulose den 11. april på Sea View hospital i New York. Brown ble en del av The International Boxing Hall of Fame i 1990.[9]
Referanser
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, oppført som Al Brown, BNF-ID 119505813[Hentet fra Wikidata]
- ^ «BoxRec». Besøkt 15.03.2022.
- ^ Hudson, David L. (2009). Combat Sports: An Encyclopedia of Wrestling, Fighting, and Mixed Martial Arts. Greenwood Publishing Group. s. 37. ISBN 978-0313343834.
- ^ a b c «The Secret Story of the Groundbreaking Boxing Champ Who Lost His Title -- Because He Was Gay». Narratively (engelsk). 15. juni 2017. Besøkt 4. april 2022.
- ^ a b c «IBHOF / Panama Al Brown». web.archive.org. 31. desember 2007. Arkivert fra originalen 31. desember 2007. Besøkt 4. april 2022.
- ^ a b c d William Dettloff (2008). «The first Hispanic world boxing champion». Besøkt 5. april 2022. «Brown moved to the United States, settled in Harlem and tried to find work of the cabaret sort he performed in Paris when not fighting.»
- ^ «BoxRec: Panama Al Brown». Besøkt 5. april 2022.
- ^ «#TBT: Panamá Al Brown, the one who opened the doors». World Boxing Association (engelsk). Besøkt 5. april 2022.
Eksterne lenker
- (en) Panamá Al Brown – BoxRec