Alan García
Alan García | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Alan Gabriel Ludwig García Pérez 23. mai 1949[1][2][3][4] ![]() Lima | ||
Død | 17. apr. 2019[1][5][6][7]![]() Lima[8] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, advokat, skribent, jurist, sosiolog ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Universidad Complutense de Madrid Pontificia Universidad Católica del Perú Université Panthéon-Sorbonne[9] Université Sorbonne-Nouvelle Universidad Nacional Mayor de San Marcos | ||
Ektefelle | Pilar Nores de García (1978–2010) Carla Buscaglia Castellano | ||
Barn | Carla García Buscaglia | ||
Parti | Alianza Popular Revolucionaria Americana | ||
Nasjonalitet | Peru[10][11] | ||
Utmerkelser | Storkors med kjede av Isabella den katolskes orden (2008) (deles ut av: Juan Carlos I)[12][13] Ungarns fortjenstorden Frigjøreren San Martins orden | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Alan García på Commons |
Alan Gabriel Ludwig García Pérez (1949–2019)[14] var en peruansk politiker. Han var Perus president i to atskilte perioder: Fra 1985 til 1990 og fra 2006 til 2011.[15]
Liv og virke
Bakgrunn
García kom fra middelklassebakgrunn med bånd til partiet Alianza Popular Revolucionaria Americana, APRA. Alan Garcías far, Carlos García Ronceros, var sekretær for APRA under Manuel A. Odrías regjering, som hadde erklært APRA som illegalt. Faren ble arrestert og satt fengslet i fem år for sin militante politikk.[trenger referanse]
García gikk på skole ved Colegio Nacional José María Eguren i Barranco sør i Lima. Han fortsatte til universitetsstudier ved Pontificia Universidad Católica og tok jusseksamen ved San Marcos-universitet i Lima i 1971.[trenger referanse]
García ville styrke sin akademiske karriere og flyttet til Europa, der han begynte å studere i Madrid på Universidad Complutense. Han tok der eksamen i statsvitenskap og avla doktorgrad.[trenger referanse] I 1973 fortsatte han å studere ved universitetet i Paris, der han senere tok eksamen i sosiologi.[trenger referanse]
Etter mange år i Paris returnerte han til Peru i 1978.
President 1985–1990
García ble valgt til president 14. april 1985 med 45% av stemmene i første valgomgang.[trenger referanse] Ettersom det var under av 50%, skulle det hele til en andre valgomgang, der den andre kandidaten var tidligere borgermester i Lima Alfonso Barrantes Lingán som representerte det forente venstre Izquierda Unida. Til tross for at han var en sterk kandidat, trakk Lingán seg, for å ikke forlenge den politiske usikkerhet i landet.[trenger referanse] García avla presidenteden 1. juni og overtok som president 28. juli 1985.[trenger referanse] Det var første gang i landets 60-årige historie at det populistiske APRA hadde fått makten i Peru. García ble Sør-Amerikas yngste president og fikk tilnavnet John F. Kennedy.[trenger referanse] Han var 36 år gammel da han ble president første gang.
I hans presidentperiode brøt det ut hyperinflasjon. I 1990 nådde den 7 649 % og hadde mellom juli 1985 og juli 1990 en sammenlagt effekt på 2 200 200 % og destabiliserte landets økonomi. På grunn av inflasjonen ble den valutaen sol erstattet av inti i midten av 1985. Intien ble avløst av den nye sol i juli 1991. Den nye sol hadde da en kumulativ verdi av 1 milliarder gamle sol. Under Garcías administrasjon falt den årlige per capita-inntekten tll 720 amerikanske dollar (lavere enn 1960s nivå) og bruttonasjonalproduktet falt 20%.[trenger referanse] Ved slutten av hans valgperioden var valutareserven minus 900 millioner amerikanske dollar.[trenger referanse]
García forsøkte å nasjonalisere bankene og forsikringsselskapene. Han pådro seg kritikk fra verdensbanken og finansverdenen ved å ensidig fastsette et tak for tilbakebetaling av utenlandsgjelden – 10% av BNP.[trenger referanse] Dette førte til at Peru ble isolert fra den internasjonale finansverden frem til at Garcías etterfølger Alberto Fujimori løste saken tidlig i 1990.[trenger referanse]
Den økonomiske turbulensen førte til sosiale spenninger i Peru og bidro delvis til fremgang for den voldelige og maoistinspirerte bevegelse Sendero Luminoso.[trenger referanse] García-administrasjonen klarte ikke å løse terrorismen med militær innsats. Senere utredninger om menneskerettsbrudd omfatter accomarcamassakeren, der 47 bønder ble skutt ihjel av peruanske væpnede styrker i august 1985, cayaramassakren i mai 1988, der omkring 30 personer ble drept og et dusin forsvant, og den summariske henrettelse av mer enn 200 fanger under fengselsopprøret i Lurigancho, San Juan Bautista (El Frontón) og Santa Bárbara 1986.[trenger referanse] Ifølge en offisiell undersøkelse forsvant anslagsvis 1 600 personer under Garcías presidentperiode.[trenger referanse]
1990–2006
I 1992 gikk García i eksil i Frankrike, etter Fujimoris statskupp da militærer gjorde en razzia mot hans hjem.[trenger referanse] Den nye regjering tok opp anklager mot ham at han skulle ha tatt millioner dollar i bestikkelser.[trenger referanse] García benektet dette. Høyesterett fastslo dessuten at foreldelsestiden var gått ut.[trenger referanse] Etter å ha bodd åtte år og 10 måneder i Colombia, returnerte han til Peru i 2001 for å stille til presidentvalget. 90 dager etter hjemkomsten vant han 48% av stemmene, men tapte med knapp mot Alejandro Toledo.[trenger referanse] Etter valget i 2001 ledet García, som ledere av APRA, opposisjonen i kongressen.
President 2006–2011
García begynte offisielt sin kampanje før presidentvalget i Peru 2006 i Lima den 18. februar 2005. Hans parti anså at han gav APRA den beste sjanse til å ta tilbake makten da Alejandro Toledos presidentperiode skulle ta slutt. En meningsmåling i april 2005 viste preferansene slik (publisert i avisen El Comercio):[trenger referanse]
- 23% Valentin Paniagua
- 21% Alan García
- 17% Lourdes Flores Nano Partido Popular Cristiano
- 7% Alberto Andrade (tidligere borgermester), Somos Peru
I første valgomgang ble seierherren venstrenasjonalisten Ollanta Humala som ble støttet av Hugo Chávez i Venezuela.[trenger referanse] Denne gikk sammen med Garcia videre til en andre valgomgang. Kristendemokraten Lourdes Flores Nano kom på tredje plass, knapt etter andreplasserte Garcia.
I valgkampen ble den tidligere venstrepopulisten García noe av en høyresidens og middelklassens kandidat, ettersom den Chávez-inspirerte Humala stod til venstre for García.[trenger referanse] I stor grad propagerte Humala for en økonomisk politikk som lignet den García påstod seg ha villet før i sin tidligere presidentperiode.[trenger referanse]
Dette drev García til høyre, noe som skulle påvirke ham til en helt annen politikk i den nye presidentperioden.[trenger referanse] Politikken han førte som ny president var mer beslektet med den som ble drevet i Chile av det chilenske sosialistparti.[trenger referanse]
Den 4. juni 2006 seiret García over motkandidaten Ollanta Humala, med stemmeandelene 52,8% mot 47,2 % i den andre avgjørende valgomgang.[trenger referanse] García tiltrådte presidentposten på Perus nasjonaldag den 28. juli. Han var så president frem til 2011, da han ble etterfulgt av Humala.
Korrupsjonsanklager
García forsøkte etter sin avgang å få politisk asyl i Uruguay, noe som ikke lyktes. Han ble forsøkt arrestert av peruansk politi i forbindelse med etterforskningen av anklager om at han hadde mottatt bestikkelser fra det brasilianske selskapet Odebrecht, men begikk selvmord før han kunne pågripes.[16][17]
Referanser
- ^ a b Munzinger Personen, oppført som Alan Garcia Perez, Munzinger IBA 00000017612, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Proleksis Encyclopedia, oppført som Alan García Perez, Proleksis enciklopedija-ID 22695[Hentet fra Wikidata]
- ^ Brockhaus Enzyklopädie, oppført som Alan García Pérez, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id garcia-perez-alan, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ infogob.jne.gob.pe, besøkt 23. mars 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ Store norske leksikon, oppført som Alan García Pérez, Store norske leksikon-ID Alan_García_Pérez[Hentet fra Wikidata]
- ^ mundo.sputniknews.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ actualidad.rt.com, utgitt 17. april 2019, besøkt 17. april 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ El Comercio, «Alan García falleció: ex presidente del Perú se suicidó antes de ser detenido en su casa», utgitt 17. april 2019, besøkt 16. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Alan Garcia, le président péruvien qui a toujours fui la justice», publisert i France24.com, utgitt 18. april 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ The New York Times, www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ The New York Times, www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Real Decreto 1733/2008, de 24 de octubre, por el que se concede el Collar de la Orden de Isabel la Católica a Su Excelencia señor Alán García Pérez, Presidente de la República del Perú», hefte 258, side(r) 42431, publisert i Boletín Oficial del Estado, utgitt 25. oktober 2008[Hentet fra Wikidata]
- ^ BOE ID BOE-A-2008-17112[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Alan García: Peru's former president kills himself ahead of arrest». BBC (engelsk). 17. april 2019. Besøkt 17. april 2019.
- ^ «Welcome, Mr. Peruvian President: Why Alan García is no hero to his people» (engelsk). Council of Hemispherical Affairs. 2. juni 2010. Besøkt 18. april 2019.
- ^ Tom Phillips; Dan Collyns (17. april 2019). «Peru: ex-president dies after shooting himself before arrest». The Guardian (engelsk). Besøkt 17. april 2019.
- ^ Rano Tahseen (17. april 2019). «Perus tidligere president er død». VG. NTB. Besøkt 18. april 2019.
Eksterne lenker
- (en) Alan García – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Alan García – galleri av bilder, video eller lyd på Commons