Alitalia
Alitalia | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
![]() | |||
Org.form | Aksjeselskap | ||
Etablert | 16. september 1946 (Roma) | ||
Opphørt | 14. oktober 2021 | ||
Etterfølger(e) | ITA Airways | ||
Morselskap | Istituto per la Ricostruzione Industriale (–2002) Ministero dell’economia e finanze (2002–2009) Q931455 (2009–2014) Etihad Airways (2015–2017) Ministero dell’economia e finanze (2020–) | ||
Datterselskap | 6 oppføringer Alitalia CityLiner (2009–) Aero Trasporti Italiani (1963–1994) Aermediterranea (1981–1985) Alitalia Express (1997–2015) Volare Airlines (2006–2015) Air One (2009–2014) | ||
Eierandel i | Ulisse | ||
Hovedkontor | Fiumicino | ||
Land | Italia | ||
Adresse | Via Alberto Nasseti SNC 00054 Fiumicino | ||
Tjeneste(r) | Airbus A320 | ||
Antall ansatte | 10 272 (2018) | ||
Nettsted | www.alitalia.com (mul) | ||
Alitalia – Linee Aeree Italiane (IATA kode «AZ», ICAO kode «AZA») var fra 1946 til 2021 Italias nasjonale flyselskap, da det ble overtatt av ITA Airways, ITA.[1]
Selskapet ble opprettet 16. september 1946 som Aerolinee Italiane Internazionali av British European Airways og den italienske stat. Selskapet hadde inntil det ble overtatt av ITA, et rutenettverk som spente over Europa, med interkontinentale flygninger til Nord- og Sør-Amerika, Afrika og Asia. Selskapet hadde om lag 18 000 ansatte. Hovedflyplassene i rutenettverket var Malpensa-lufthavnen i Milano og Leonardo da Vinci-lufthavnen i Roma.
Selskapet fusjonerte med Linee Aeree Italiane i 1957 og ble da hetende Alitalia Linee Aeree Italiane. Staten overtok selskapet i 1961. I 2015 kjøpte Etihad Airways 49 % av aksjene.[2] Den 17. mars 2020 overtok den italienske staten alle aksjene i selskapet.[2][3]
I 2001 ble Alitalia medlem av luftfartsalliansen SkyTeam. Alitalia havnet i økonomiske vanskeligheter etter nedgangen i luftfartsindustrien i 2001, og i 2004 var selskapet på randen av konkurs. Tiden var preget av konflikter mellom fagforeningene og selskapets ledelse med ulovlige streiker som rammet mange passasjerer.[4] Konkurranseregler vanskeliggjorde forsøk på å få selskapet på økonomisk fote gjennom subsidier.[5]
Langdistanseflåten besto av Boeing 767-300 (13 fly) og Boeing 777 (10 fly) maskiner. På mellomdistanse hadde[når?] Alitalia flere McDonnell Douglas MD-80 (74 fly), i tillegg til noen nyere Airbus A319 (12 fly), A320 (11 fly) og A321 (23 fly) maskiner. Alitalia hadde også noen mindre Embraer 170, Embraer ERJ145 og ATR 72-maskiner.
Referanser
- ^ Schlappig, Ben; Published: August 24, 2021; Updated: September 30, 2021; 58 (24. august 2021). «Alitalia Will Be Replaced By ITA As Of October 15, 2021». One Mile at a Time (engelsk). Besøkt 15. oktober 2021.
- ^ a b Pallini, Thomas. «Italy just took full ownership of its national airline Alitalia to save it from collapse amid the coronavirus crisis. Here's the carrier's full troubled history.». Business Insider. Besøkt 21. oktober 2020.
- ^ Ben (17. mars 2020). «Italian Government Takes Full Control Of Alitalia». One Mile at a Time (engelsk).
- ^ Flykaos i Italia Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine. Aftenposton (E24) 1. februar 2006
- ^ Alitalia kan bli fransk Aftenposten (E24) 29. januar 2007