Butch Songin
Butch Songin | |
---|---|
| |
Nr. 11 | |
Posisjon: quarterback | |
Informasjon | |
Født: 11. mai 1924 | |
Fødested: Walpole | |
Død: 26. mai 1976 (52 år) | |
Dødssted: Foxborough![]() | |
Høyde: 188 centimeter | Vekt: 86 kg |
Karriereinformasjon | |
College: Boston College | |
NFLs draft: 1950 / Runde: 19 / Pick 247 | |
Laghistorie | |
Karrierehøydepunkter og Priser | |
| |
Karrierestatistikk | |
Pasningsforsøk | 694 |
Fullførte pasninger | 327 |
Prosentandel | 47,1 |
TD–INT | 38–31 |
Pasningsyards | 4 347 |
Passer rating | 67,1 |
Spillerstatistikk på PFR | |
Edward F. "Butch" Songin (født 11. mai 1924 i Walpole i Massachusetts, død 12. mai 1976 i Foxboro i Massachusetts) var en quarterback for Boston College Eagles, Hamilton Tiger-Cats i Canadian Rugby Union og for American Football Leagues Boston Patriots og New York Titans. Han var også en All-American for BC Eagles’ ishockeylag.
College
Fra 1947 til 1949 var Songin startende quarterback for Boston College Eagles. Han fullførte 192 av 385 pasningsforsøk for 2 534 yards, 30 touchdowns og 24 interceptions og hadde 164 yards på 117 løp.
Songin var også en All-American i hockey for Boston College i 1948. Han spilte på laget som i 1948–49 vant den nasjonale tittelen, og var kaptein for laget i 1949–1950 og ble igjen utnevnt til All-American. Han var et av de grunnleggende medlemmene av Pike's Peak Hockey Club, som i dag er den eldste hockeyorganisasjonen på Boston College. Han spilte også én kamp for Worcester Warriors i Eastern Hockey League i 1954–55-sesongen. Nevøen Tom Songin spilte høyre ving for Boston Bruins.
Profesjonell karriere
I 1950 spilte Songin tre kamper for Erie Vets i AFL (tidligere American Association) før han ble benket med en skade.[1]
Fra 1953 til 1954 spilte Songin for Hamilton Tiger-Cats i Interprovincial Rugby Football Union, forgjengeren til Canadian Football League. I 1953 vant laget Grey Cup.
I 1960 signerte Songin kontrakt med Boston Patriots i den nye ligaen American Football League. Den 9. septemebr 1960 spilte Songin i den første AFL-kampen noensinne,m mot Denver Broncos. I sin første sesong med Boston fullførte han 187 av 392 pasningsforsøk for 2 476 yards, 22 touchdowns og 15 interceptions. I 1961 delte han starterjobben med Babe Parilli. Han fullførte 98 av 212 pasninger for 1 429 yards, 14 touchdowns og 9 interceptions. I 1962 var han startende quarterback for New York Titans i sesongåpningen, men ble erstattet av Lee Grosscup. Han spilte i syv kamper og fullførte 42 av 90 pasninger for 442 yards, to touchdowns og syv interceptions.
Mellom 1962 og 1966 spilte Songin for flere semiprofesjonelle lag.[2]
Karrierestatistikker i AFL
Nøkkel | |
---|---|
Uthevet tekst | Personlig rekord |
År | Lag | Kamper | Pasningsspill | Løp | Sacked | Fum | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
K | KS | Res. | Ful | For | Pst | Yds | Y/F | Lng | TD | Int | Rtg | For | Yds | Y/F | Lng | TD | Sck | SckY | |||
1960 | BOS | 14 | 12 | 4–8 | 187 | 392 | 47,7 | 2 476 | 6,3 | 78 | 22 | 15 | 70,9 | 11 | 40 | 3,6 | 20 | 2 | 25 | 180 | 3 |
1961 | BOS | 14 | 6 | 3–2–1 | 98 | 212 | 46,2 | 1 429 | 6,7 | 58 | 14 | 9 | 73,0 | 8 | 39 | 4,9 | 11 | 0 | 18 | 138 | 4 |
1962 | NYT | 7 | 2 | 1–1 | 42 | 90 | 46,7 | 442 | 4,9 | 64 | 2 | 7 | 36,4 | 4 | 11 | 2,8 | 10 | 0 | 12 | 94 | 0 |
Karriere | 35 | 20 | 8–11–1 | 327 | 694 | 47,1 | 4 347 | 6,3 | 78 | 38 | 31 | 67,1 | 23 | 90 | 3,9 | 20 | 2 | 55 | 412 | 7 |
Død
Songin døde av kreft den 26. mai 1976 i sitt hjem i Foxboro i Massachusetts. Han var 52 år gammel, og var chief probation officer i Wrentham District Court. Han etterlot seg konen Catherine E. (Rockett-Currivan); eks-konen Joyce Songin (f. Laverick), tre døtre, en sønn, en stesønn, en stedatter og tre søstre og tre brødre.[3]
Se også
- Liste over spillere i American Football League
Referanser
- ^ Coffin Corner (PDF) (engelsk). Pro Football Researchers Association. 12 (2). 1990 https://www.profootballresearchers.org/archives/Website_Files/Coffin_Corner/12-02-398.pdf. Besøkt 4. mars 2023. Manglende eller tom
|tittel=
(hjelp) - ^ «Butch Songin NFL and CFL stats». ProFootballArchives.com (engelsk). Arkivert fra originalen 22. februar 2023. Besøkt 4. mars 2023.
- ^ «Bridge; a magazine for the Boston College community» (engelsk). Chestnut Hill, Mass. 1976. Besøkt 4. mars 2023.
- v
- d
- r
- Butch Songin (1960–1961)
- Tom Greene (1960)
- Babe Parilli (1961–1967)
- Tom Yewcic (1962)
- Eddie Wilson (1965)
- Don Trull (1967)
- Mike Taliaferro (1968–1970)
- Tom Sherman (1968)
- Joe Kapp (1970)
- Jim Plunkett (1971–1975)
- Steve Grogan (1975–1990)
- Neil Graff (1975)
- Matt Cavanaugh (1980–1982)
- Tom Owen (1981)
- Tony Eason (1983–1989)
- Tom Ramsey (1987–1988)
- Bob Bleier (1987)
- Doug Flutie (1987–1989)
- Marc Wilson (1989–1990)
- Tommy Hodson (1990–1992)
- Hugh Millen (1991–1992)
- Scott Zolak (1992, 1995, 1998)
- Jeff Carlson (1992)
- Drew Bledsoe (1993–2001)
- Scott Secules (1993)
- Tom Brady (2001–2019)
- Matt Cassel (2008)
- Jimmy Garoppolo (2016)
- Jacoby Brissett (2016)
- Cam Newton (2020)
- Brian Hoyer (2020, 2022)
- Mac Jones (2021–2023)
- Bailey Zappe (2022–nå)