Cai E
Cai E | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 蔡艮寅 18. des. 1882[1] ![]() Shaoyang | ||
Død | 8. nov. 1916[2][1][3]![]() Fukuoka | ||
Beskjeftigelse | Politiker ![]() | ||
Utdannet ved | Det keiserlige militærakademi | ||
Parti | Tongmenghui | ||
Nasjonalitet | Kina Republikken Kina[4] | ||
Gravlagt | Tomb of Cai E Changsha | ||
Cai E på Commons |
Cai E eller Tsai Ao (tradisjonell kinesisk: 蔡鍔, forenklet kinesisk: 蔡锷, pinyin: Cài È, Wade-Giles: Ts'ai O; født 18. desember 1882 i Shaoyang i provinsen Hunan i Kina, død 8. november 1916 i Fukuoka i Japan) var en kinesisk revolusjonsleder og krigsherre. Han spilte en viktig rolle særlig i tiden umiddelbart etter Xinhai-revolusjonen i 1911.
Han ble født Cai Genyin (蔡艮寅 Cài Gěnyín) og hans stilnavn var Songpo (松坡 Sōngpō).
Liv og virke
Bakgrunn
I 1898 studerte Cai ved Yueluakademiet, og dro året etter til Japan for å studere videre der. Cai vendte tilbake til Kina i 1900. han deltok i Tang Caichangs mislykkede opprør, og søkte etterpå tilflukt i Japan.
Hærfører, guvernør
Det sluttet han seg senere til den antikeiserlige Tongmenghuibevegelsen mot Qing-dynastiet, og i 1911 deltok han i Xinhairevolusjonen som styrtet den kinesiske keisermakt. Etter revolusjonen var han øverstkommanderende for militærregjeringen i provinsen Yunnan.
Cai E var guvernør for Yunnan i perioden 1911–1913.[5] Tang Jiyao avløste ham som dette i 1913.[6]
I Yunnan ble Cai E en inspirasjon og et forbilde for den da meget unge Zhu De, som senere skulle bli til en av det moferne Kinas mest fremragende moilitærstrateger og generaler, og en som var med på å forme kommunistenes Røde armé og etterhvert ble øverstkommandereende for (Folkets frigjøringshær).
Da Yuan Shikai utropte seg selv til keiser i 1915, tok Cai og Tang Jiyao til våpen mot hans styrker. Med en hærstyrke på 20.000 soldater beseiret hans Yuans armé på hele 80.000 mann i Sichuan. Flere provinser sluttet seg til, og de revolusjonærte klarte å få Yuan til å legge til side sine keiserlige ambisjoner.
Etter at Yuan døde av nyresykdom ikke lenge etter, var Cai generalguvernør av provinsen Sichuan. Han dro imidlertid snart til Japan for medisinsk behandling, og døde ikke lenge etter.
Referanser
- ^ a b Autorités BnF, oppført som E Cai, BNF-ID 159560168[Hentet fra Wikidata]
- ^ Zhongguo da baike quanshu, Encyclopedia of China (Third Edition) ID 643899, oppført som 蔡锷[Hentet fra Wikidata]
- ^ pantheon.world, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]
- ^ J. C. S. Hall (1976). The Yunnan provincial faction, 1927-1937. Dept. of Far Eastern History, Australian National University : distributed by Australian National University Press, 1976. s. 69. ISBN 0909524122. Besøkt 28. juni 2010.
- ^ Сергей Леонидович Тихвинский (1983). Модерн хисторий оф Чина. Progress Publishers. s. 624. Besøkt 28. juni 2010.
Litteratur
- 陈贤庆(Chen Xianqing): 民国军阀派系谈 (The Republic of China warlord cliques discussed), 2007 revised edition
Eksterne lenker
- Rulers of China, Cai E