Carl Erik Mannerheim
Carl Erik Mannerheim | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 14. des. 1759[1]![]() Säter | ||
Død | 15. jan. 1837[2]![]() Åbo | ||
Beskjeftigelse | Politiker, militært personell, offentlig tjenesteperson ![]() | ||
Embete |
| ||
Ektefelle | Vendla Sofia Mannerheim | ||
Far | Johan Augustin Mannerheim[3] | ||
Mor | Helena Maria Söderhjelm[3] | ||
Barn | Carl Gustaf von Mannerheim | ||
Nasjonalitet | Det russiske keiserdømmet | ||
Medlem av | Anjalaforbundet | ||
Carl Erik Mannerheim på Commons |
Carl Erik Mannerheim (født 14. desember 1759, død 15. januar 1837) var en finsk-russisk embetsmann og greve, ansett som en av grunnleggerne av det selvstendige Finland. Han var farfars far til president Carl Gustaf Mannerheim.
Mannerheim var major i Den russisk-svenske krig (1788–1790) og sluttet seg til Anjalaforbundet, han ble dømt til døden for forræderi, men benådet. Under finskekrigen 1808-1809 ledet Mannerheim en deputasjon til tsaren i oktober 1808 og bidro til at tsaren innkalte en finsk lovgivende forsamling, den såkalte Borgå lantdag. Mannerheim var landshövding i Åbo og Björneborgs län 1816-1820 og så senator og sjef for finansdepartementet 1822-1826. Mannerheim ble utnevnt til greve i 1824.
Referanser
Eksterne lenker
- Mannerheims biografi, fra Svenskt biografiskt handlexikon (svensk)