Daniel Burley Woolfall
Daniel Burley Woolfall | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 15. juni 1852![]() Blackburn | ||
Død | 24. okt. 1918![]() | ||
Beskjeftigelse | Fotballtrener, politiker, fotballspiller ![]() | ||
Embete |
| ||
Nasjonalitet | Det forente kongerike Storbritannia og Irland | ||
Daniel Burley Woolfall på Commons |
Daniel Burley Woolfall (født 15. juni 1852 i England, død 24. oktober 1918) var FIFAs president 1906–18.
Frem til Woolfall etterfulgte franskmannen Robert Guérin som president for FIFA i 1906, arbeidet han for det engelske forbundet, Football Association (FA).
Under hans ledelse ble båndene mellom engelsk og kontintental fotball tettere. I tiden som FIFA-president forsøkte Woolfall å strømlinje spillereglene, som inntil da kunne være ulike fra land til land. Han deltok også i organiseringen av fotball-grenen under de Olympiske sommerlekene i 1908 og 1912. Bortsett fra at Woolfall søkte å innføre enhetlige spilleregler for fotballen, søkte han også å innføre grunnregler for FIFA. Enkelte av disse er fremdeles gyldige. Han laget definisjoner for landskamper, både mellom klubber og landslag, og nektet utenforstående å arrangere veddemål for å gjøre fortjeneste på det.
Under Woolfalls ledelse økte antall medlemsland i FIFA og forbundet ekspanderte fra å være et europeisk forbund til å akseptere medlemmer fra andre kontinent. Forbundets første oversjøiske medlemmer var Sør-Afrika (1909/1910), Argentina og Chile (1912) og USA i 1913.
President Daniel Burley Woolfall døde i 1918 og ble etterfulgt av franskmannen Jules Rimet.
Forgjenger | FIFA-president 1906–1918 | Etterfølger |