Den fremvoksende kirke
Artikkelen inngår i serien om Kristendom |
---|
![]() |
Treenigheten |
Faderen, Jesus, Den hellige ånd |
Bibelen |
GT, NT |
Gudshus |
Kirke, Katedral |
Presteskap |
Biskop, Diakon, Prest, Kateket |
Hovedretninger |
Katolisisme, Ortodoks kristendom, Protestantisme |
Kristen ikonografi |
Andre emner |
Kristendommen i Norge |
Den fremvoksende kirke (engelsk Emerging Church og Emergent Church) er en samlebetegnelse på strømninger som oppsto innenfor kristne kirker i USA og Storbritannia mot slutten av det 20. århundre. Retningen har siden gjort seg gjeldende i en rekke kirkemiljøer i vestlig orienterte land, i hovedsak i Europa, Nord-Amerika, Australia og New Zealand.
Fremvoksende kirker er svært ulike i sine uttrykk, og bevegelsen er preget av et stort mangfold av strømninger uten noen felles organisering. Derfor er det vanskelig å generalisere. Blant annet finnes det ennå ikke konsensus om hvilket språk som skal brukes. Begreper som florerer er: 'nye måter å være kirke', 'den fremvoksende kirke', 'ferske uttrykk for kirke', 'framtidens kirke', 'den kommende kirke'.[1][2]
Begrepet fremvoksende kirke brukes som regel i kontrast til den nedarvede, etablerte, institusjonelle kirke, og felles for de ulike fremvoksende strømningene er ønsket om å nytolke kristen tro i lys av det kulturelle paradigmeskiftet fra modernismen til postmodernismen. Merkelapper av typen "konservativ" og "liberal" blir oppfattet som "modernistiske", og blir i liten grad brukt. I stedet kalles bevegelsen en samtale for å fokusere på bredden av synspunkter, den desentraliserte naturen og viljen til dialog.
Ove Conrad Hanssen skriver at:
Det dreier seg om en voksende gruppe mennesker, ikke bare helt unge, men i alle aldre, som ser med stor bekymring på det voksende gap mellom de tradisjonelle kirker og kulturen og samfunnet rundt oss. Mange føler seg hjemløse i de etablerte kirkesamfunnene og har mistet troen på at disse, med sin nåværende framtreden, har noen mulighet til å nå menneskene i vår samtid. Når mange av disse finner å ville forlate de etablerte kirkene vil de si at de gjør det for evangeliets skyld. De gjør det for å skape nye muligheter for å leve ut en misjonal livsstil, for å bygge nye typer av menigheter som kan nå ut til menneskene der disse er, i ulike subkulturer i samfunnet rundt oss.
[3]
![]()
Referanser
- ^ Stuart Murray, Church After Christendom, (London: Paternoster Press, 2004), 73.
- ^ Ian Mobsby, Emerging & Fresh Expressions of Church: How are they authentically Church and Anglican, (London: Moot Community Publishing, 2007), 20.
- ^ Ove Conrad Hanssen, Kirke i en ny tid? : utfordringer fra «emerging churches» og «fresh expressions of church», (Oslo: Luther Forlag, 2007), 13.