Dieter Baumann
Dieter Baumann | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 9. feb. 1965[1]![]() Blaustein | ||
Beskjeftigelse | Skribent, friidrettsutøver, langdistanseløper, mellomdistanseløper ![]() | ||
Søsken | Rolf Baumann | ||
Barn | Jackie Baumann | ||
Nasjonalitet | Tyskland | ||
Utmerkelser | Baden-Württembergs fortjenstorden (2004) Sportler des Jahres (1992) | ||
Sport | Friidrett | ||
Høyde | 182 centimeter | ||
Dieter Baumann på Commons |
Dieter Baumann (født 9. februar 1965 i Blaubeuren) er en tidligere tysk friidrettsutøver. Han var en av få ikke-afrikanske løpere som kunne utfordre den afrikanske dominansen på mellom- og langdistansene i 1990-årene. Baumann konkurrerte fortrinnsvis på distansene 1500 og 5000 meter.
Selv om Baumann tok sølv på 3000 meter under innendørs-EM 1987, ble han ikke regnet blant medaljekandidatene under OL 1988 i Seoul. 5000-meterfinalen ble vunnet av John Ngugi fra Kenya, som tidlig i løpet rykket fra hovedfeltet. Baumann spurtet fra de øvrige konkurrentene på sisterunden, og sikret seg sølvmedaljen.
I juni 1992 satte Baumann ny tysk rekord på 5000 meter i Sevilla med tiden 13.09,03. Under OL i Barcelona startet 5000-meterfinalen i et rolig tempo, noe som økte Baumanns sjanser med tanke på spurtegenskapene. Han avgjorde løpet på siste langside, og vant gullmedaljen snaue to tidels sekunder foran Kenyas Paul Bitok.
Baumann gikk glipp av den neste sesongen på grunn av skader, men var tilbake under EM 1994. I finalen på 5000 meter lå Baumann hele tiden godt plassert i feltet, og brukte spurtstyrken til å beseire Rob Denmark fra Storbritannia i kampen om gullet. Under VM 1995 i Göteborg måtte han nøye seg med niendeplass på 5000 meter. Bare noen dager etter den det skuffende finaleløpet i Göteborg løp Baumann et av karrierens raskeste løp da han satte ny tysk rekord med 13.01,72 da han kom på andreplass i Zürich, bak etiopieren Haile Gebrselassie.
Under OL 1996 i Atlanta kom Baumann på fjerdeplass på 5000 meter. I sitt tredje verdensmesterskap i Athen kom Baumann på femteplass på 5000 meter. I Zürich noen dager senere ble han den første europeeren som løp på under 13 minutter, da han fikk tiden 12.54,70. Året etter tok han sølv på 10 000 under EM 1998 i Budapest. Han forsøkte også å forsvare tittelen på 5000 meter, men havnet langt bak medaljevinnerne. I august 1998 gjorde han et av sine siste store løp da han fikk tiden på 7.30,50 på 3000 meter under et stevne i Monaco.
19. oktober 1999 testet Baumann positivt på nandrolon og fikk en to års utestengelse. Etter at resultatene ble kjent, gjennomgikk Baumann frivillige tester av et uavhengig institutt. Disse testene viste svært høye nandrolonverdier, og testresultatene svingte dramatisk. Baumann hevdet at resultatene varierte etter når på døgnet testene ble tatt, fordi nandrolonet var i hans tannpasta. Det tyske friidrettsforbundet (DLV) trodde Baumann på at noen hadde tuklet med tannpastaen hans, og tillot ham å starte i det tyske mesterskapet, der Baumann kvalifiserte seg til OL i Sydney. Det internasjonale friidrettsforbundet (IAAF) var imidlertid uenige i denne avgjørelsen, og idømte ham en utestengelse. Etter utestengelsen gjorde han et comeback i 2002, 37 år gammel, og tok en ny sølvmedalje på 10 000 m under EM i München. Han deltok også under VM 2003 i Paris, men fullførte ikke 10 000-meterløpet. Han la opp sent i 2003.
Referanser
- ^ World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 5118[Hentet fra Wikidata]
Eksterne lenker
- (de) Dieter Baumann – Munzinger Sportsarchiv
- (en) Dieter Baumann – Olympedia
- (en) Dieter Baumann – World Athletics
- (en) Dieter Baumann – Track and Field Statistics
- Offisiell tysk hjemmeside
- v
- d
- r
![De olympiske ringer](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Olympic_rings_without_rims.svg/50px-Olympic_rings_without_rims.svg.png)
- 1912: Hannes Kolehmainen
- 1920: Joseph Guillemot
- 1924: Paavo Nurmi
- 1928: Ville Ritola
- 1932: Lauri Lehtinen
- 1936: Gunnar Höckert
- 1948: Gaston Reiff
- 1952: Emil Zátopek
- 1956: Vladimir Kuts
- 1960: Murray Halberg
- 1964: Bob Schul
- 1968: Mohammed Gammoudi
- 1972: Lasse Virén
- 1976: Lasse Virén
- 1980: Miruts Yifter
- 1984: Saïd Aouita
- 1988: John Ngugi
- 1992: Dieter Baumann
- 1996: Vénuste Niyongabo
- 2000: Millon Wolde
- 2004: Hicham El Guerrouj
- 2008: Kenenisa Bekele
- 2012: Mohammed Farah
- 2016: Mohammed Farah
- 2020: Joshua Cheptegei
- 2024: Jakob Ingebrigtsen