Dodo (prins Yu)
Dodo | |||
---|---|---|---|
Født | 2. apr. 1614![]() Hetu Ala City[1] | ||
Død | 29. apr. 1649![]() Beijing | ||
Beskjeftigelse | Politiker ![]() | ||
Far | Nurhaci | ||
Mor | Abahai | ||
Søsken | 23 oppføringer Princess Donggo Princess Nunje Mangguji Princess Mukushen fifth daughter of Nurhaci sixth daughter of Nurhaci seventh daughter of Nurhaci Songgutu Huang Taiji Dorgon Ajige Abatai Daišan Laimbu abai Tanggūdai Manggūltai Tabai Babutai Degelei Babuhai Fiyanggū Cuyen | ||
Barn | 6 oppføringer Duo'erbo Duoni[2] Dongge Cani Zhulan Aixinjueluo Feiyanggu | ||
Nasjonalitet | Qing-dynastiet[3] | ||
Dodo på Commons |
Dodo, prins Yu (kinesisk: 多鐸, pinyin: Duōduó, født 2. april 1614, død 29. april 1649), var en mandsjuisk prins og general.
Liv og virke
Dodo var Nurhacis femtende sønn, og en av Dorgons to fullbrødre. Han gjorde seg bemerket for sitt lederskap ved siden av Dorgon ved den mandsjuiske erobring av Kina.
Dodo er også blitt beryktet for å ha muliggjort Yangzhoumassakren, et blodbad da angivelig så mange som 800 000 menn, kvinner og barn ble drept av mandsjuiske soldater. (Massakren krevde neppe fullt så mange liv.) Denne massakren begynte da Dodo gav sine menn fullmakt til å gjøre hva de ville med Yangzhous innbyggere i fem dager.
Dodo ble utnevnt til prins Yu av første rang (和碩豫親王) i 1644. I 1646 ledet han et seierrikt militært felttog inn i Mongolia. Han ble så gjort til medregent av sin bror prinseregenten Dorgon, til fordel for deres eldre fetter, Jirgalang prins Zheng (鄭親王).
Dodo døde av kopper i 1649, i en alder av 36 år. Etter Dorgons død frakjente Shunzhi-keiseren ham posthumt Dodo hans titler.
Referanser
Litteratur
- Ebrey, Patricia (1993). Chinese Civilization: A Sourcebook. Simon and Schuster.
- Voices from the Ming-Qing Cataclysm: China in Tigers' Jaws, Struve, Lynn A. Publisher:Yale University Press, 1998 ISBN 978-0-300-07553-3. 312 pages
- Struve, Lynn A. "Voices from the Ming-Qing Cataclysm: China in Tiger's Jaws. London: Yale University Press, 1993.
- Liu Xiaomeng. "Twelve Princes of the Qing Dynasty" 正說清朝十二王. Zhonghua Publishers, 2006.