Japans kvinnelandslag i fotball
Japan | |||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||||||||||||||||||||||||||
Forbund | Nihon Sakkā Kyōkai (Japans fotballforbund) | ||||||||||||||||||||||||||||
Landslagstrener | Asako Takakura | ||||||||||||||||||||||||||||
Kallenavn | Nadeshiko Japan (omtr. "Nellikene") | ||||||||||||||||||||||||||||
Flest kamper | Homare Sawa (205) | ||||||||||||||||||||||||||||
Flest mål | Homare Sawa (83) | ||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||
Infoboks sist oppdatert: Ukjent |
Japans kvinnelandslag i fotball er laget som representerer Japan i internasjonal fotball og er det eneste landet som har vunnet alle kategoriene i FIFA verdensmesterskap.
Japan debuterte tidlig i 1980-årene, men landslaget besto av nesten tilfeldig valgte spillere fram til 1986. Da ble kvinnelandslaget godt organisert, og Japan kom til finalen i Asiamesterskapet det året. Der ble det tap for Kina. Japan arrangerte Asiamesterskapet i 1991, og nok en gang gikk de til finalen, der de igjen tapte for Kina. Dette mesterskapet tjente også som kvalifisering til VM i Kina i 1991, og Japan var dermed med i det første FIFA-godkjente VM. I selve VM-turneringen tapte Japan samtlige kamper i gruppespillet.
Japan fortsatte å gjøre det akseptabelt i Asiamesterskapet, og ble, sammen med Nord-Korea og Kina dominerende i Asia. Japan vant også regionale mesterskap i Øst-Asia, kvinnefotballens tyngdepunkt i Asia, i 2008 og 2010, men har ikke nådd finalen i Asiamesterskapet på fire forsøk siden 2001.
I VM i 1995 kom Japan til kvartfinalen, der de tapte 0-4 mot USA. I de tre neste VM kvalifiserte Japan seg, men kom ikke lengre enn til gruppespillet. Japan kvalifiserte seg for VM 2011 etter å ha slått Kina 2-0 i bronsefinalen og dermed tatt Asias tredje og siste plass i sluttspillet. Japan gikk helt til topps i VM med seier på straffesparkkonkurranse over USA i finalen.
Japan har også hevdet seg godt i OL. Japan kvalifiserte seg til OL i Atlanta, der laget kom til første runde og til OL i Athen der Japan kom til kvartfinalen, som de tapte 1-2 mot USA. I OL i Beijing gikk det enda bedre. Japan slo overraskende Norge 5-1, og kom dermed videre til kvartfinalen. Der slo de erkerival Kina 2-0 og kom til semifinalen, der USA ble for sterke. I bronsefinalen tapte Japan mot Tyskland.
Japan var imidlertid på vei til noe stort, og under Asiamesterskapet i 2010, slo Japan både Nord-Korea og Kina, og markerte seg som det beste av disse tre fotballstormaktene. Imidlertid hadde Australia blitt med i AFC, og de slo ut Japan i semifinalen. Japan slo Kina i bronsefinalen, og kvalifiserte seg dermed til VM.
Verdensmestre
Japan hadde allerede markert seg i OL i 2008, og enda Asiamesterskapet ble en nedtur, hadde de vist seg fram. I Algarve Cup 2011 kom de på en tredjeplass etter å ha tapt for USA, men slått Norge og Sverige. Ettersom Algarve Cup kommer før de fleste seriene starter, var det ikke i utgangspunktet lett å tolke Japans styrke. Japan hadde dermed ingen større favorittstempel i VM. De startet med en brukbar seier over New Zealand før de slo Mexico overlegent. Den siste kampen tapte de imidlertid klart med 0-2 mot England. Japan kom til kvartfinalen, der de spilte defensivt i 90 minutter mot Tyskland, som endte 0-0. I ekstraomgangene scoret Japan, og gikk dermed sensasjonelt videre på bekostning av vertslandet. I semifinalen var imidlertid Japan markant bedre enn Sverige, og gikk til finalen.
I finalen møtte Japan USA. USA dominerte kampen klart i forhold til sjanser, men lyktes ikke å score før i det 69. minutt. Da så det ut til å være avgjort, men Japan nektet å gi seg, og i det 81. minutt utnyttet de en tabbe i det amerikanske forsvaret, og satte inn utlikningen. I ekstraomgangene ble bildet det samme: USA tok igjen ledelsen med Abby Wambach, men Japans Homare Sawa utliknet mot slutten. Det gikk til straffespark, som USA gjorde sensasjonelt dårlig. Den første amerikanske straffen gikk rett på keeper, den andre over mål, og den tredje var også dårlig satt. Japan scoret på tre av sine fire første, og dermed var de verdensmestre.[1] Sawa ble også toppscorer og VMs beste spiller.[2] Japan fikk fire spillere på VM-laget. Japan vant også Fair Play-prisen i VM.
Kallenavn
Japans kallenavn på kvinnelandslaget, «Nadeshiko Japan»(撫子ジャパン) ble til etter en konkurranse. Det var omtrent 2700 forslag, og den 7. juli 2004 ble navnet bekreftet. Navnet spiller på en nellik som betyr omtrent «Den ideelle japanske kvinnen». I et mannsdominert land som Japan er navnet på blomsten forbundet med idealer som ryddighet og lydhørhet.[3]
Referanser
- ^ McCurry, Justin (18. juli 2011). «Women's World Cup victory brings joy to Japan». the Guardian (engelsk). Besøkt 25. mai 2018.
- ^ FIFA.com (18. juli 2011). «Sawa: I could never imagine this». FIFA.com (engelsk). Arkivert fra originalen 25. mai 2018. Besøkt 25. mai 2018.
- ^ Shoji, Kaori (15. september 2013). «Nadeshiko — adorable till they die». The Japan Times Online (engelsk). ISSN 0447-5763. Besøkt 25. mai 2018.
Eksterne lenker
- (en) Offisielt nettsted
- (en) Japan women's national association football team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- v
- d
- r
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Football_pictogram.svg/40px-Football_pictogram.svg.png)
- Afghanistan
- Australia
- Bahrain
- Bangladesh
- Bhutan
- Brunei
- Burma
- De forente arabiske emirater
- Filippinene
- Guam
- Hongkong
- India
- Indonesia
- Iran
- Irak
- Japan
- Jemen
- Jordan
- Kambodsja
- Kina
- Kirgisistan
- Kuwait
- Laos
- Libanon
- Macao
- Malaysia
- Maldivene
- Mongolia
- Nepal
- Nord-Korea
- Nord-Marianene
- Pakistan
- Palestina
- Oman
- Qatar
- Saudi-Arabia
- Singapore
- Sri Lanka
- Syria
- Sør-Korea
- Tadsjikistan
- Taiwan
- Thailand
- Turkmenistan
- Usbekistan
- Vietnam
- Øst-Timor
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fe/AsiaContour_coloured.svg/50px-AsiaContour_coloured.svg.png)
- Tidligere:
- Nord-Vietnam
- Sør-Vietnam
- Sør-Jemen