Johan Daniel Ramus
Johan Daniel Ramus | |||
---|---|---|---|
Født | juli 1685![]() | ||
Død | 14. okt. 1761![]() | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest, bibliotekar ![]() | ||
Utdannet ved | Københavns Universitet | ||
Far | Melchior Ramus | ||
Søsken | Joachim Frederik Ramus Christian Ramus | ||
Nasjonalitet | Norge |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/University_of_Copenhagen_18th_C_drawing.jpg/250px-University_of_Copenhagen_18th_C_drawing.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/K%C3%B6lner-Dom-Justus-Finkenbaum-um-1665.jpg/250px-K%C3%B6lner-Dom-Justus-Finkenbaum-um-1665.jpg)
Johan Daniel Ramus (født i juli 1685 i Trondhjem, døde 14. oktober 1761 i det tyske erkebispedømmet Köln) var norsk katolsk prest og professor i teologi, tilknyttet jesuittordenen. Han virket for det meste i Det tysk-romerske rike.[1]
Liv og virke
Bakgrunn
Han var sønn av teolog og kartograf Melchior Ramus (1646–1693) som var lektor ved Katedralskolen i Trondheim, og Anne Kyhn. Etter farens død, sendte moren Johan til Bergen katedralskole, hvor han ble uteksaminert sammen med den jamnaldrende Ludvig Holberg (1684–1754) i 1702. Skolen var forresten gått med i bybrannen i det året.
Derpå bar det til København der han hadde fått plass ved Regensen, men han flyttet snart til det nybygde Elers' Kollegium.
Under sine studier ved Københavns Universitet møtte han konvertitten Matthias Bagger, sønn av presten Ole Bagger i Kristiansand. Matthias foreslo en tur til jesuittene i Strasbourg der han hadde vært selv. Dette ble oppdaget. Avtale var alt truffet med den skipper som skulle føre dem til Lybek, men det lutherske presteskapet i København bad politimestereb å ha et våkeny øye med flyktninger som mistenkes for frafall fra den evangeliske kirke.
Den nå arresterte Johan måtte for konsiturium fornekte, i form av en revers {juli 1706) insistere på å ikke på noen måte ha vurdert å gå over til den katolisismen, «saasom han ansaa Papismen som vederstyggeligt Kjætteri og Afguderi».
Konversjon
Men allerede neste år traff han den katolske legasjonsprest Konrad Weys S.J., som i 1707 tok Ramus opp i Den katolske kirke sammen med kompisen Henrik Krog (født 1687), sønn av Nidarosbispen Peder Krog.
Johan Daniel reiste nå til det tyske Universität Trier (etablert 1473) der han fortsatte sine studier og ble best av 52 studenter.
Prest i jesuittordenen
I 1709 trådte han inn i jesuitterordenens novisiat i Trier, der han skulle forberedes til sitt katolske prestelige virke. Han ble presteviet i Roma den 28. oktober 1717. Fra 1720 underviste han i filosofi ved Dreikönigsgymnasium (etablert 1450) i Köln. I 1726 ble han lærer i skolastisk teologi ved det som i dag er jesuittskolen Mauritius-Gymnasium Büren i Büren (stod ferdig i 1728).[2]
Omkring 1730 fikk han en doktorgrad i teologi og satt i tyve år professor i dette fag ved Universität zu Köln (etablert 1388). I 1733 fikk han det ærefulle oppdrag å katalogisere det store universitetsbiblioteket, i likhet med studievennen Henrik Krog som hadde blitt pavens bibliotekar i Roma; Mathias Bagger ble forøvrig bibliotekar i Madrid.
Fra 1752 var pater Ramus provinsialrådgiver for sitt ordenssamfunn.
Johan Daniel var som nevnt sønn av teolog og kartograf Melchior Ramus, men han var også bror til Joachim Frederik Ramus (1685–1769) som ble professor i matematikk ved Universitetet i København, og Christian Ramus (1687–1762) som var luthersk biskop i Fyns stift.
Litteratur
- Johannes Metzler (1934). «Der norwegische Konvertit Johann Daniel Ramus S.I.». Archivum Historicum Societatis Iesu (3): 223–247.