Karl Friedrich Bøbert
Karl Friedrich Bøbert | |||
---|---|---|---|
Født | 19. jan. 1804[1]![]() Hettstedt[1] | ||
Død | 11. jan. 1869[1]![]() Kongsberg[1] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, mineralog ![]() | ||
Embete |
| ||
Barn | Thekla Lange | ||
Nasjonalitet | Norge |
Carl Friedrich Bøbert (også skrevet Karl Friedrich Bøbert eller Karl Friederich Bøbert (Bøbert kan også skrives Böbert, men ble skrevet med norsk ø i Norge); født 19. januar 1804 i Hettstedt i Tyskland, død 11. januar 1869 i Kongsberg) var en tyskfødt norsk bergverksingeniør og politiker. Han kom til Norge som bergmester ved Blaafarveværket i 1827 etter å ha blitt rekruttert av verkets direktør Benjamin Wegner i en alder av bare 23 år. Som bergmester var han leder for gruvevirksomheten ved Blaafarveværket, som han utviklet fra den eksisterende dagbruddsvirksomheten til en omfattende underjordisk gruvedrift. Som følge av dette ble Blaafarveværket i 1830-årene Norges største bergverk. Etter 13 år på Blaafarveværket ble han i 1840 direktør for Kongsberg Sølvverk og satt i stillingen til sin død i 1869. Han var også ordfører i Kongsberg og stortingsrepresentant (1865–1867). Han ble svoger til matematikeren Niels Henrik Abel.
Karriere
Bøbert var sønn av Karl Wilhelm Bøbert, som var bergmester i Mansfeld. Etter fullført skolegang ble han bergmann i 1821 og studerte bergverksvitenskaper under sin far og bergassessor v. Busse. Han fortsatte studiene på bergskolen i Clausthal, Universitetet i Halle, Bergakademiet i Freiberg og på studiereiser til forskjellige bergverk.[2]
I begynnelsen av august 1827 flyttet han til Norge, etter at han hadde blitt ansatt som bergmester ved Blaafarveværket av verkets leder Benjamin Wegner. Som bergmester var han leder for gruvevirksomheten og inngikk i direksjonen sammen med sin sjef, overdirektør Wegner, og en sidestilt direktør, hytteinspektør Friedrich Roscher, som ledet foredlingsvirksomheten og produksjonen av blåfarve. Som en av de tre sentrale personene i ledelsen hadde han en viktig rolle i utviklingen av Blaafarveværket som Norges største industribedrift og verdens ledende koboltprodusent i første halvdel av 1800-tallet.
Bøbert sluttet ble Blaafarveværket i 1840, da han ble utnevnt til førstedirektør ved Kongsberg Sølvverk, en stilling han innehadde til sin død.
Bøbert var ordfører i Kongsberg i 1852 og 1854, og stortingsrepresentant fra 1865 til 1867.
Han var gift med Elisabeth Magdalene Abel, datter av presten og stortingsmannen Søren Georg Abel og søster av matematikeren Niels Henrik Abel. Sammen hadde de datteren Thekla Bøbert, som var gift med statsråd Jacob Otto Lange.
Referanser
- ^ a b c d Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 154[Hentet fra Wikidata]
- ^ Biografi i Anhalt'sches Schriftsteller-Lexikon, oder historisch-literarische Nachrichten über die Schriftsteller, welche in Anhalt geboren sind oder gewirkt haben, aus den 3 letzten Jahrhunderten, s. 44, Gröning, 1830
Eksterne lenker
- Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata
Forgjenger | Kongsbergs ordfører 1852–1852 | Etterfølger |
Forgjenger | Kongsbergs ordfører 1854–1854 | Etterfølger Severin Smith |