Karl Friedrich Schinkel
Karl Friedrich Schinkel | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 13. mars 1781[1][2][3][4]![]() Neuruppin[5][3] | ||
Død | 9. okt. 1841[6][7][8][1]![]() Berlin (Preussen)[9][3][10] | ||
Beskjeftigelse | Arkitekt, kunstmaler, byplanlegger, universitetslærer, entreprenør, grafiker, tegner, designer, møbeldesigner ![]() | ||
Utdannet ved | Berliner Bauakademie (1799–) Evangelisches Gymnasium zum Grauen Kloster | ||
Ektefelle | Susanne Schinkel (1809–) | ||
Far | Johann Christoph Schinkel | ||
Barn | Elisabeth von Wolzogen | ||
Nasjonalitet | Kongeriket Preussen | ||
Gravlagt | Gravlund for menighetene Dorotheenstadt og Friedrichswerder | ||
Medlem av | 9 oppføringer Deutsches Archäologisches Institut Accademia di San Luca (1825–) National Academy of Design (1834–) Royal Institute of British Architects (1835–) Akademie der bildenden Künste Wien (1836–) Det russiske kunstakademiet (1838–) Kungliga Akademien för de fria konsterna (1840–) Preußische Akademie der Künste (1811–) Académie des beaux-arts (1823–) | ||
Utmerkelser | 6 oppføringer 3. klasse av Den røde ørns orden (1821) Kommandør av Frelserens orden (1836) Den hvite falks husorden (1838)[11] Riddare av 1. klass av Nordstjärneorden (1839) Kommandør av Dannebrogordenen (1840) 2. klasse av Den røde ørns orden (1836) | ||
Karl Friedrich Schinkel på Commons |
Karl Friedrich Schinkel (1781–1841)[12][13] var en prøyssisk arkitekt og maler, som preget nyklassisismen i Tyskland og hadde mange viktige oppdrag særlig i Berlin. Han var en av de mest innflytelsesrike arkitektene i sin blant annet som forbilde for andre arkitekter.[14] Han var utdannet ved Bauakademi i Berlin og lærte de klassiske formprinsippene særlig av David Gilly (1747–1808).[13] For offentlige bygg som museer og universitetsbygg fortrakk han klassisk stil med stram og symmetrisk utforming. For kirker foretrakk han den gotiske stilen der spir og søyler uttrykte menneskets streben mot gud. For boliger la han vekt på det intime og uformelle.[14] Schinkel var en av de ledende arkitekter i første halvdel av 1800-tallet.[15] Schinkels klassisk-romantiske stil omtales som gresk («hellensk») i kontrast til romersk stil. Schinkel er kjent for å gjort upusset teglstein til høyverdig arkitektur. Schinkel satt preg på Berlins bybilde på 1800-tallet.[16]
Schinkel designet den først prøyssiske, senere tyske militære dekorasjonen Jernkorset som deles ut ved tapperhet i krig, innstiftet som følge av Napoleonskrigene i 1813.
Han er kjent for en rekke monumentale bygninger i Berlin og Potsdam, blant dem bygningen til Preußische Kriegsakademie mot Unter den Linden, Bauakademie (skadet under 2. ander verdenskrig, revet i 1962) og Nicolai-kirken i Potsdam.[13] Bauakademie i teglstein var i hans personlige stil basert på antikke forbilder.[16] Han hadde blant annet stor betydning for utformingen av en rekke bygninger Prøyssen[14] og i land der prøyssisk kultur hadde innflytelse inkludert Norge.[16]
I Norge er Universitetsanlegget ved Karl Johans gate oppført etter Schinkels korrekturtegninger av et i hovedsak tapt forslag av Christian H. Grosch. Hans Ditlev Franciscus von Linstow var tydelig påvirket av Schinkel blant i arbeid med Det kongelige slott. Linstow beundret Schinkel som han møtte i Berlin i 1837. Georg Andreas Bull studerte ved Bauakademi i 1850-årene og ble inspirert av akademiets bygning som var oppført noen år tidligere etter Schinkels tegninger.[17] Schinkels utforming av Altes Museum og Neues Schauspielhaus gjenfinnes i Universitetet i Oslos bygninger ved Karl Johan.[16]
Galleri
- Universitetsbygninger på Karl Johans gate. Arkitekt K.F. Schinkel, som korrektur av utkast (i hovedsak tapt) av C. H. Grosch
- Neue Wache ca. 1900
- Charlottenhof som ligger i parkområdet ved Sanssouci
-
-
- Baukademie (arkitekturskol) i Berlin med karakteristisk teglesteinsfasade, et fremstående eksempel på teglsteinsarkitektur, ferdig 1836, revet 1962.[13]
Referanser
- ^ a b RKDartists, «Karl Friedrich Schinkel», RKD kunstner-ID 70548[Hentet fra Wikidata]
- ^ Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c The Other Interface, hdl.handle.net, besøkt 20. mai 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 103539, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Karl-Friedrich-Schinkel, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Brockhaus Enzyklopädie, brockhaus.de, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Store sovjetiske encyklopedi (1969–1978), avsnitt, vers eller paragraf Шинкель Карл Фридрих, besøkt 28. september 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Staatshandbuch des Großherzogtums Sachsen Weimar-Eisenach für das Jahr 1840[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Karl Friedrich Schinkel | German architect and painter | Britannica». www.britannica.com (engelsk). Besøkt 17. november 2022.
- ^ a b c d Gympel, Jan (2000). Arkitekturens historie: fra antikken til i dag. Köln: Könemann. ISBN 3829047762.
- ^ a b c Thiis-Evensen, Thomas (1995). Europas arkitekturhistorie: fra idé til form. [Oslo]: Gyldendal. ISBN 9788205224223.
- ^ a b Kavli, Guthorm (1973). Slottet i Oslo: historien om hovedstadens kongebolig. Oslo: Dreyer.
- ^ a b c d Norges kunsthistorie. Oslo: Gyldendal. 1981. s. 38. ISBN 8205122687.
- ^ Slottet og Linstow: den nye hovedstadens grunnstein. Oslo: Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design. 2010. ISBN 9788281540484.
Litteratur
- Ohff, H. (2000): Karl Friedrich Schinkel oder die Schönheit in Preußen, Piper Verlag
- Aslaksby, Truls: «Hvem tegnet Universitetet – Grosch eller Schinkel?». I Byminner nr. 3, 2011, s. 22–27
Portaler: Arkitektur | Kunst