Liste over konger av Northumbria
Northumbria var et av anglernes kongeriker i tidlig middelalder i det som nå er nordlige England og sørøstlige Skottland. Det var opprinnelig delt i to riker, Bernicia og Deira, som ble forent av Æthelfrith i 604. I tiden etter dette fortsatte det å være ett rike med unntak av kortere perioder med splittelse. Tiden før 604 regnes også med i Northumbrias historie, fordi de to rikene allerede før samlingen var svært tett sammenknyttet, og kan sees som to regioner med hver sin konge i samme rike. Unntakene er i løpet av den korte perioden fra 633 til 634, da Northumbria ble kastet ut i kaos av kong Edwins død i kamp og den ødeleggende invasjonen av Cadwallon ap Cadfan, den walisiske kongen av Gwynedd. Enheten i de Nnorthumbriske kongedømmene ble gjenopprettet etter Cadwallons død i kamp i 634.
Et annet unntak er en periode fra ca år 644 til 664, da konger styrte individuelt over Deira. I 651 fikk kong Oswiu drept Oswine av Deira drept og erstattet ham med Æthelwald, men Æthelwald viste seg ikke å være en lojal underkonge, og allierte seg med kong Penda av Mercia. Ifølge Beda fungerte Æthelwald som Pendas veileder under sistnevntes invasjon av Northumbria, men trakk tilbake styrkene sine da hærene til Mercia og Northumbria møttes i slaget ved Winwaed. Etter Mercias nederlaget ved Winwaed, mistet Æthelwald makten og Oswius egen sønn, Alhfrith, ble konge i hans sted. I 670 ble Ælfwine, broren til den barnløse kong Alhfrith, gjort til konge av Deira; på dette tidspunktet kan tittelen ha blitt brukt primært for å utpeke en arving. Ælfwine ble drept i kamp mot Mercia i 679, og det var ikke en annen adskilt konge av Deira før norrønt styre.
Konger av Bernicia
Styre | Innehavere | Notes | |
---|---|---|---|
ca. 500 | Esa (Oesa)[1] | Tvilsom historisitet som konge. | |
ca. 520 | Eoppa | Tvilsom historisitet som konge. Sønn av Esa. | |
547 til 559 | Ida | Historia Brittonum kaller Ida den første kongen av Bernicia. Sønn av Eoppa.. | |
Glappa (Clappa) | |||
Adda | Rekkefølge og datoer usikre. sønn av Ida. | ||
568[?] til 572[?] | Æthelric | Rekkefølge og datoer usikre. Sønn av Ida. | |
Teodrik (Deorik) | Rekkefølge og datoer usikre. Sønn av Ida. | ||
Frithuwald (Frithewulf) | Rekkefølge og datoer usikre. | ||
585[?] til 592[?] | Hussa | Rekkefølge og datoer usikre.[2] | |
593[?] til 616 | Æthelfrith | Sønn av Æthelric, også konge av Deira, drept i slag av Rædwald, konge av East Anglia | |
Deira-ætten | |||
616 til 12./14. oktober 632 | Edwin | Sønn av Ælla av Deira, som han også styrte, drept i kamp av Penda, konge av Mercia | |
Bernicia-ætten | |||
sent 632 til 633 | Eanfrith | Sønn av Æthelfrith | |
634 til 5. august 642 | Oswald (Osuualde, Osƿald) | Sønn av Æthelfrith, styrte også Deira, drept av Penda, konge av Mercia; sankt Oswald | |
sent 642 til 654 | Oswiu | Sønn av Æthelfrith, ble konge av et forent Northumbria |
Konger av Deira
Styre | Sittende | Noter |
---|---|---|
559/560 til 589 | Ælla (Aelli) | Sønn av Yffa |
589/599 til 604 | Æthelric (Aedilric) | Bror av Ælla |
Bernicia-ætten | ||
593/604[?] til 616 | Æthelfrith | Også konge av Bernicia; drept i kamp av Rædwald, konge av East Anglia |
Deira-ætten | ||
616 til 12./14. oktober 632 | Edwin | Sønn av Ælla, styrte også Bernicia; drept i slag av Cadwallon av Gwynedd og Penda av Mercia; sankt Edwin |
sent 633 til sommeren 634 | Osric | Sønn av Æthelric |
Bernicia-ætten | ||
633 til 5. august 642 | Oswald | Sønn av Æthelfrith, styrte også Bernicia, drept av Penda, konge av Mercia; sankt Oswald |
642 til 644 | Oswiu | Sønn av Æthelfrith, styrte også Bernicia |
Deira-ætten | ||
644 til 651 | Oswine | Sønn av Osric, myrdet |
Bernicia-ætten | ||
sommer 651 til sent 654 or 655 | Æthelwald | Sønn av Oswald |
654 til 15. august 670 | Oswiu | Gjenopprettet |
656 til 664 | Alchfrith | Underkonge under hans far Oswiu |
664 til 670 | Ecgfrith | Underkonge under sin far Oswiu, ved hvis død han ble konge over hele Northumbria |
670 til 679 | Ælfwine | Underkonge under broren Ecgfrith, konge av Northumbria. Drept i slaget ved Trent mot kong Æthelred av Mercia |
Konger av Northumbria
Styre | Sittende | Noter |
---|---|---|
654 til 15. februar 670 | Oswiu | Tidligere konge av Bernicia og Deira |
Februar 670 til 20. mai 685 | Ecgfrith | Sønn av Oswiu, drept i kamp mot piktene |
Mai 685 til 14. desember 704 | Aldfrith (Ealdfrith, Aldfrid) | Sønn av Oswiu |
sent 704 til tidlig 705 | Eadwulf I | Tronraner |
705 til 716 | Osred I | Sønn av Aldfrith, drept i kamp eller myrdet |
716 til 718 | Coenred | Fjern slektning av Ida av Bernecia |
718 til 29. mai 729 | Osric | Sønn av Aldfrith, adopterte Ceolwulf som sin arving |
729 til 731. Andre styre: 732 til 737/8 | Ceolwulf | Bror til Coenred, avsatt for en kort periode på 1 år, deretter gjenopprettet. Abdiserte for å bli munk; Ble sankt Ceolwulf |
737 til 758 | Eadberht | Sønn av Eata, en etterkommer av Ida av Bernicia, abdiserte for å bli munk |
758 til 759 | Oswulf (Osulf) | Sønn av Eadberht, myrdet av sine tjenere |
759 til 765 | Æthelwald Moll | Avsatt |
765 til 774 | Alhred | Fjern etterkommer av Ida av Bernicia, avsatt og forvist |
774 til 779 | Æthelred I | Sønn av Æthelwald Moll, avsatt |
779 til 23. september 788 | Ælfwald I | Sønn av Oswulf, myrdet |
788 til 790 | Osred II | Sønn av Alhred, avsatt og forvist |
790 til 18. april 796 | Æthelred I | Gjenopprettet |
796 | Osbald | Forvist etter en regjeringstid på 27 dager |
14, mai 796 til 806/8 | Eardwulf | Avsatt |
806/8 til 808/10 | Ælfwald II (Elfwald II) | |
808 til 810 | Eardwulf | Restored |
810 til 841 | Eanred | Sønn av Eardwulf |
840/841 til 844 | Æthelred II | Sønn av Eanred, avsatt |
844 | Rædwulf (Redwulf) | Tronraner |
844 til ca. 848/9 | Æthelred II | Gjenopprettet |
ca. 848/849 til 862/3 | Osberht (Osbert) | Avsatt |
862/863/867 til 21. mars 867 | Ælla | Tronraner, drept av daner med Osberht |
867 til 21. mars 867 | Osberht (Osbert) | Drept av danene med tronraneren Ælla |
Kongene av Jorvik
De norrøne kongene av Jorvík (sørlige Northumbria, det tidligere Deira) fra hovedstaden Jórvík (York) i det meste av perioden mellom 867 og 954. Nord-Northumbria (det tidligere Bernicia) var styrt av angelsaksere fra deres base i Bamburgh. Mange detaljer er usikre ettersom historien til Northumbria på 800- og 900-tallet er dårlig registrert.
År | Hersker av sørlige Northumbria | Hersker av nordlige Northumbria | Noter |
---|---|---|---|
867–872 | Militær erobring av den store hedenske hæren | Ecgberht I | Ecgberht I styrte nord for Tyne som en marionettkonge av danene.[3] |
872–ca. 875 | Ricsige | Hersket sannsynligvis det meste av Northumbria som en suveren angelsaksisk konge.[4] | |
ca. 875–877 | Halvdan Ragnarsson[5] | Ecgberht II[6] | Året da Ecgberht II sluttet å være konge er uklart. |
877–883 | Interregnum (avbrudd) i York | ||
ca. 883–895 | Gudrød | Uklart. Muligens Ecgberht II. | |
ca. 895–900 | Siefried | Eadwulf II (Eadwulf I av Bamburgh) | 1. Eadwulf II blir på forskjellige måter titulert som enten en konge eller en reeve, og året han kom til makten er ukjent. Konvensjonelt antas han å ha styrt bare den nordlige delen av kongeriket (Bamburgh), men han kan ha styrt hele Northumbria.[7] 2. Siefried og Knut kan ha vært felleskonger i York i deler av eller hele perioden mellom 895 og 905[8]:79 3. Sammen med Hálfdan og Eowils kan en annen konge, Ingwar, deres bror, også ha regjert. Alle tre ble drept ved slaget ved Tettenhall i 910. |
ca. 900–905 | Knut | ||
ca. 900–902[8]:79 | Æthelwold | ||
ca. 902–910[8]:87 | Hálfdan og Eowils | ||
ca. 910–913 | Angelsaksisk kontroll, muligens under Eadwulf II | ||
913–ca. 918 | Angelsaksisk kontroll, muligens under Ealdred I | Ealdred I | 1. Det er noen bevis for at Ealdred sendte til Edvard den eldre i 924 som døde det året. 2. Ealdred underkastet seg Æthelstan i 927, noe som gjorde Æthelstan til overherre over hele Northumbria som engelskmennenes konge fra 12. juli 927, etter traktaten om Eamont Bridge. Det er sannsynlig at Ealdreds underkastelse var noe nominell med Ealdred som regjerte semi-uavhengig mens han anerkjente vestsaksisk autoritet.[9] |
918–921[10]:144–8 | Ragnvald | ||
921–927[10]:148–51 | Sigtrygg | ||
927 | Guthfrith | ||
927–ca. 933 | Æthelstan | ||
ca. 933–ca. 934 | Adulf mcEtulfe | 1. Navnet Adulf mcEtulfe kan tas for å være Æthelwulf, sønn av Eadwulf. 2. Alternativt indikerer Adulf mcEtulfe Ealdred sønn av Eadwulf, det vil si Ealdred I.[11] 3. Adulf mcEtulfe døde i 934 og ble utnevnt til «konge av nordsakserne» av Clonmacnoise-krøniken.[12] | |
934–939 [10]:151,74 | Overherredømme til Æthelstan | ||
939–941[10]:174,81 | Olav Godfridsson | Også stavet Olaf Guthfrithson | Etter Æthelstans død i 939, valgte mennene i York umiddelbart vikingkongen av Dublin, Olaf Guthfrithson (eller hans fetter, Olav Kvåran (Anlaf Cuaran)[a]), da deres konge og den angelsaksiske kontrollen over nord kollapset. |
941–943/944[10]:181–2 | Olav Kvåran | Olav Kvåran, også kjent som Amlaíb Cuarán og Olaf Sihtricson | |
ca. 942 | Sitric II | Muligens Sitric II | Sitrics eksistens er bare bevist av mynter som bærer navnet hans som ble preget i York. |
943–944[10]:182 | Ragnall Guthfrithson (muligens med Olaf Sihtricson) | Muligens Ragnall Guthfrithson med Olaf Sihtricson | |
ca. 944–946[10]:182,86 | Edmund av Wessex | Muligens under Eadmunds overherredømme | Edmunds autoritet var som «konge av de engelske» |
ca. 947–948[10]:186–8 | Eirik Blodøks[14] | Under Eadreds overherredømme | 1. Fra 946 vises Osulf I i den historiske opptegnelsen som hēahgerēfa (reeve) av Bamburgh under Eadred, konge av engelskmennene. 2. Eirik Blodøks hadde tidligere vært konge av Norge. |
949–952[10]:186,88 | Olav Kvåran[14] | 1. Olav Kvåran ble gjenopprettet til tronen. I løpet av denne tiden blir Osulf I på forskjellige måter beskrevet som hēahgerēfa (reeve) eller jarl av Bamburgh. 2. Olaf Sihtricson var også kjent som Amlaíb Cuarán. | |
952–954[10]:188–90 | Eirik Blodøks[14] | Eirik Blodøks ble gjenopprettet til tronen. I 954 var Osulf I ansvarlig for en konspirasjon som førte til Eirik Blodøks død. |
Selv om Eadred hevdet å styre fra 946,[10]:185–90 ble kongeriket Northumbria ikke absorbert permanent i England før etter 954.[10]:190 Deretter hadde Osulf kontroll over hele Northumbria under Eadred.[15] Se Herskere av Bamburgh for påfølgende herrer av Bamburgh etter Osulf, hvorav ingen regjerte som konger.
Noter
- ^ Historikeren Kevin Halloran hevdet at det var Olav Kvåran i stedet for Olaf Guthfrithson som ble konge av York etter Æthelstans død[13]
Referanser
- ^ Gething, Paul; Albert, Edoardo (1. oktober 2012). Northumbria: The Lost Kingdom. The History Press. ISBN 9780752490892 – via Google Books.
- ^ Cannon, John; Hargreaves, Anne (26. mars 2009). The Kings and Queens of Britain. OUP Oxford. ISBN 9780191580284 – via Google Books.
- ^ Rollason, David (2003). Northumbria, 500-1100: Creation and Destruction of a Kingdom. Cambridge University Press. s. 249. ISBN 0-521-81335-2.
- ^ Kirby, D.P. (1990). The Earliest English Kings. Routledge. ISBN 9781134548132.
- ^ Costambeys, M (2004). «Hálfdan (d. 877)». Oxford Dictionary of National Biography (online utg.). Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/49260. (Abonnement eller «UK public library»-medlemskap påkrevd.)
- ^ Symeon of Durham (1855): «The Historical Works of Simeon of Durham», Church Historians of England, bind III, part II. J. Stevenson, translator. Seeley's. s. 493.
- ^ Hudson, Benjamin (2005): Viking Pirates and Christian Princes: Dynasty, Religion and Empire in the North Atlantic, Oxford: Oxford University Press, ISBN 0-19-516237-4, s. 21
- ^ a b c Downham, Clare (2007): Viking Kings of Britain and Ireland: The Dynasty of Ívarr to AD 1014, Edinburgh: Dunedin
- ^ Williams, "Ealdred"; Woolf, From Pictland to Alba, s. 158
- ^ a b c d e f g h i j k l Woolf, Pictland to Alba .
- ^ Woolf, From Pictland to Alba, s. 163-164
- ^ McGuigan, Neil (2015). «Ælla and the descendants of Ivar: politics and legend in the Viking Age». Northern History. 52 (1): 20–34. doi:10.1179/0078172X14Z.00000000075.
- ^ Halloran, «Anlaf Guthfrithson at York», s. 180–185
- ^ a b c Costambeys, "Erik Bloodaxe"; Hudson, Viking Pirates, s. 37—8
- ^ Rollason, Northumbria, s. 65–6
Litteratur
- Mackenzie, E; Ross, M. (1834): An Historical, Topographical, and Descriptive View of the County Palatine of Durham. Bind I. Newcastle upon Tyne: Mackenzie and Dent. s. xi.
- Downham, Clare (2007): Viking Kings of Britain and Ireland: The Dynasty of Ívarr to A.D. 1014, Edinburgh: Dunedin, ISBN 978-1-903765-89-0, OCLC 163618313
- Woolf, Alex (2007): From Pictland to Alba, 789–1070, The New Edinburgh History of Scotland, Edinburgh: Edinburgh University Press, ISBN 978-0-7486-1234-5, OCLC 123113911
Eksterne lenker
- «Anglo-Saxon Britain - The Kings of Northumbria», The History Files