Lucien Favre
Lucien Favre | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 2. nov. 1957[1][2][3]![]() Saint-Barthélemy, Sveits | ||
Beskjeftigelse | Fotballspiller, fotballtrener ![]() | ||
Nasjonalitet | Sveits | ||
Utmerkelser | Årets fotballtrener i Sveits (2006) | ||
Kallenavn | Lulu[4] | ||
Høyde | 178 cm | ||
Posisjon | Midtbane | ||
Ungdomsklubb | |||
År | Klubber | ||
1967–1971 | Oulens | ||
1972–1976 | Lausanne | ||
Klubber | |||
År | Klubber | Kamper (mål) | |
1976–1979 | Lausanne | 30 (3) | |
1979–1981 | Neuchâtel Xamax | 51 (14) | |
1981–1983 | Servette | 59 (28) | |
1983–1984 | Toulouse | 35 (7) | |
1984–1991 | Servette | 134 (20) | |
1976–1991 | Totalt | 309 (72) | |
Landslag | |||
År | Lag | Kamper (mål) | |
1981–1989 | Sveits | 24 (1) | |
Trenerkarriere | |||
1993–1995 | Echallens | ||
1997–2000 | Yverdon-Sport | ||
2000–2002 | Servette | ||
2003–2007 | Zürich | ||
2007–2009 | Hertha | ||
2011–2015 | Gladbach | ||
2016–2018 | Nice | ||
2018–2020 | Borussia Dortmund | ||
2022–2023 | Nice | ||
Lucien Favre på Commons |
Lucien Favre (født 2. november 1957) er en sveitsisk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han var hovedtrener for den tyske klubben Borussia Dortmund fra 2018 til han ble sagt opp i desember 2020.[5][6]
Karriere
Som fotballspiller fikk Favre totalt 24 kamper for det sveitsiske herrelandslaget, der han i sin debutkamp gjorde sitt eneste landslagsmål i en kamp mot Nederland.
På klubbnivå spilte han for Lausanne, Neuchâtel Xamax, Toulouse FC og Servette FC, og fikk et rykte på seg for å være en dyktig teknisk og intelligent playmaker. Han pensjonerte seg fra sin spillerkarriere i 1991
Landslagskarriere
Favre spilte totalt 24 kamper for Sveits. Han scoret i sin debutkamp (i samme kamp som både Ruud Gullit og Frank Rijkaard fikk sin første kamp for Sveits (1. september 1981 i Zürich)), der de vant 2-1. Hans siste kamp for det sveitsiske landslaget var mot Portugal den 26. april 1989 i Lisboa. De tapte kampen 3-1
Trenerkarriere
FC Echallens
Favres trenerkarriere startet i 1991, som assistenttrener for U14-laget til FC Echallens. Året etter tok han over U17-laget før han ble forfremmet til trener for førstelaget i 1993. Under hans lederskap rykket klubben overraskende opp til "Nationalliga B" (1. Divisjon i sveitsisk fotball, nå kalt Challenge League). Dette opprykket er fremdeles ansett som en av klubbens største bragder gjennom tidene.
Neuchâtel Xamax FC
Etter fire år med FC Echallens ble Favre trener for Neuchâtel Xamax' ungdomsakademi. Dette gav han verdifull erfaring om daglig drift og hva som kreves i en profesjonell klubb.
Yverdon-Sport og Servette FC
I januar 1997 ble Lucien Favre trener for Yverdon-Sport FC som på den tiden stod i fare for nedrykk fra "Nationalliga B". I 1999 ledet han klubben til opprykk til landets elitedivisjon, "Nationalliga A" (i dag kjent som Sveits Super League). Den følgende sesongen havnet Yverdon-Sport FC på en overraskende 5.-plass på tabellen, som ikke bare viste til Favres gode treneregenskaper, men også er lagets beste plassering til dags dato.
Sommeren 2000 bestemte Favre seg for å ta jobben som trener for Servette FC, en tradisjonsrik klubb fra Genève hvor han selv hadde vunnet ligaen som spiller. Hans høydepunkt som trener her var seieren i den sveitsiske cupfinalen 2001, samt en fortreffelig sesong i UEFA-cupen. Servette FC slo ut Slavia Praha, Real Zaragoza og Hertha Berlin (en 3–0 borteseier på Olympiastadion i Berlin), før de røk ut mot Valencia CF (0–3 og 2–2). Tre måneder senere vant Valencia CF La Liga 2001–02 under ledelse av Rafael Benitez.
FC Zürich
I 2003 ble Favre trener for FC Zürich. Han vant den sveitsiske cupen i 2005 da de slo FC Luzern i finalen. Den følgende sesongen vant FC Zürich etter 25 år med venting den sveitsiske ligaen i en dramatisk kamp mot FC Basel på sesongens siste dag. Den 29. mai 2007, etter å ha sikret seg nok en tittel, ble Lucien Favre tildelt prisen for årets beste manager for 2. år på rad.
Hertha BSC
Den 1. juni 2007, kunngjorde Bundesliga-klubben Hertha Berlin at Favre hadde skrevet under på en 3-årskontrakt som hovedtrener for klubben.[7]
I 2008-09-sesongen førte han Hertha til en eksepsjonell 4.-plass i ligaen, med det 6. laveste budsjettet i Bundesliga. I februar 2009 kom en av hans største bragder så langt i karrieren da hans briljante taktikk ledet Hertha til en 2-1 seier over regjerende seriemestere Bayern München på en fullpakket (nesten 75.000 tilskuere) Olympiastadion, og sendte Hertha Berlin opp i ledelse i ligaen. Favre skrev under på en ett års forlengelse av kontrakten med klubben.
2009-10-sesongen gikk derimot ikke like bra, da Herthas økonomiske problemer forhindret dem i å rekruttere spillerne de trengte. Det ble ikke noe bedre da tre av deres beste spillere, Josip Šimunić, Andriy Voronin og Marko Pantelic, ble solgt i sommervinduet. Det endte med at Lucien Favre ble avsatt som trener i september 2009 da klubben ikke klarte å prestere på banen.[8]
Borussia Mönchengladbach
Den 14. februar 2011, ble han annonsert som Michael Frontzecks etterfølger som hovedtrener for Borussia Mönchengladbach.[9] Da han tok over stillingen lå Gladbach på bunnen av tabellen med 26 poeng etter 22 kamper. Han tok umiddelbart kontroll og fremkalte ny motivasjon i laget som så vidt klarte å spille seg opp til en nedrykksposisjon. De spilte to nedrykkskamper mot VfL Bochum, og sikret seg en ny sesong i Bundesliga
I den neste sesongen overgikk Favre alle forventninger og ledet Gladbach til en 4.-plass, samt en plass i gruppespillet til Mesterligaen. Lagets varemerke, et flytende spill med intense kontringsangrep, imponerte både kommentatorer og media, og effekten av dette ble markert med dobbel seier i kampene mot serieledere Bayern München.
I 2014–15-sesongen nådde Gladbach nye høyder da de spilte seg til en sikker 3.-plass, som er den beste plasseringen Borussia Mönchengladbach har oppnådd i Bundesliga siden 1987.[10] De var det beste laget i siste halvdel av sesongen der de spilte 12 kamper uten tap. De tapte kun 2 kamper, spilte 3 uavgjort, og vant 12 kamper i 2015.[11]
Han ble samme år kåret til årets beste trener av fotballmagasinet 11 Freunde.[12]
Starten på 2015/16-sesongen levde derimot ikke opp til forventningene. Etter å ha tapt sesongens fem første kamper, samt sesongens Mesterligakamper, sa Favre seg ferdig som hovedtrener og sa opp jobben den 20. september 2015.[13]
Nice
I 2016 inngikk Favre kontrakt om å trene det franske laget OGC Nice.[5] Denne jobben hadde han frem til 2018.[5]
Borussia Dortmund
I 2018 ble Favre trener for Borussia Dortmund.[5] Han fornyet kontrakten med klubben den 30. juni 2020. Klubben kunngjorde den 13. desember 2020 at Lucien Favre var sagt opp fra trenerjobben.[6]
Treningsfilosofi
Lagene Favre har trent har spilt et dynamisk, hurtig, og angrepsorientert spill der ballbesittelse og tempo varierer stort. Denne attraktive spillestilen har brakt frem gode resultater i alle lagene han har vært trener for. Han er også en meget god taktiker, og motstandere har hatt problemer med å penentrere hans velorganiserte fotballag. I nyere tid har han tatt for seg den klassiske 4-4-2-formasjonen og formet den til en moderne og fleksibel formasjon som kan by på problemer for enhver motstander.[14]
Favre er også kjent for hans evne til å utvikle unge talenter og introdusere dem til førstelaget. Under hans lederskap har spillere som Blerim Džemaili, Almen Abdi, Steve von Bergen og Gökhan Inler fått sin debut på det sveitsiske landslaget, alle før de signerte for utenlandske klubber. I 2007 vant FC Zürich den sveitsiske elitedivisjonen med en gjennomsnittsalder på 21,5 år. Favre har også fått æren for utviklingen av de tyske stjernespillerne Marco Reus og Marc-André ter Stegen som etter sine vellykkede karrierer i Borussia Mönchengladbach ble kjøpt opp av Borussia Dortmund og FC Barcelona. De har begge blitt kalt opp til det tyske landslaget under Lucien Favre.
Managerstatistikk
Lag | Fra | Til | Statistikk | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
K | S | U | T | Seier % | Ref. | |||
FC Echallens | 1. juli 1991[15] | 30. juni 1995[15] | — | |||||
Yverdon-Sport | 1. januar 1997[15] | 30. juni 2000[15] | — | |||||
Servette | 1. juli 2000[15] | 30. juni 2002[15] | 73 | 29 | 20 | 24 | 39,73 | |
Zürich | 1. juli 2002[15] | 30. juni 2007[15] | 169 | 94 | 33 | 42 | 55,62 | |
Hertha BSC | 1. juli 2007[15] | 28. september 2009[15] | 94 | 40 | 20 | 34 | 42,55 | [16] |
Borussia Mönchengladbach | 14. februar 2011[15] | - | 185 | 88 | 50 | 47 | 47,57 | [17] |
Total | 521 | 251 | 123 | 147 | 48,18 | — |
Meritter
Spiller
- UEFA mesterskap: 17 kamper spilt, 4 mål
- 1985: Sveitsisk mester med Servette FC
Manager
- 1994: Opprykk til Nationalliga B (FC Echallens)
- 1999: Opprykk til Nationalliga A (Yverdon-Sport FC)
- 2001: Vinner av den sveitsiske cupen (Servette FC)
- 2005: Vinner av den sveitsiske cupen (FC Zürich)
- 2006 og 2007: Vinner av Sveits Super League (FC Zürich)
- 2006 og 2007: "Manager of the year" (Sveits)
- 2009: "Manager of the year" (Tyskland)
Referanser
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 104264, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ filmportal.de, Filmportal-ID 743aac84b81f4495b0b978d239a89a0b, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Garin, Erik (27. mars 2004). «Swiss Players in France». RSSSF. Besøkt 23. juni 2015.
- ^ a b c d KGaA, Borussia Dortmund GmbH & Co. «Lucien Favre wird Cheftrainer von Borussia Dortmund». www.bvb.de (tysk). Besøkt 13. desember 2020. «Champions-League-Teilnehmer Borussia Dortmund hat Lucien Favre als Cheftrainer verpflichtet. Der 60 Jahre alte Schweizer unterzeichnete einen Vertrag bis zum 30. Juni 2020. Favre kommt vom französischen Klub OGC Nizza, mit dem er in der Ligue 1 in der Saison 2016/17 lange um den Titel mitspielte und am Ende sensationell Dritter wurde; in der laufenden Saison verpasste er mit dem Außenseiter nur knapp die Qualifikation für die UEFA Europa League.»
- ^ a b «Borussia Dortmund bekrefter: Lucien Favre har fått sparken». www.vg.no. 13. desember 2020. Besøkt 13. desember 2020.
- ^ «Favre: "Immer Fortschritte machen"». Kicker (tysk). 1. juni 2007. Besøkt 24. juni 2015.
- ^ «Lucien Favre fired». ESPN (engelsk). 28. september 2009. Besøkt 24. juni 2015.
- ^ «Favre tries luck with rock-bottom Mönchengladbach» (engelsk). UEFA.com. 24. juni 2015.
- ^ «Bundesliga 1986/1987». Fussballdaten (tysk). Besøkt 24. juni 2015.
- ^ «Bundesliga 2014/2016». Bundesliga.com (engelsk). Arkivert fra originalen Bruk av
|arkiv_url=
krever at|arkivdato=
også er angitt (hjelp). Besøkt 24. juni 2015. «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 26. juni 2015. Besøkt 24. juni 2015. - ^ «11 Freunde». 11 Freunde fotballmagasin (engelsk). Arkivert fra originalen 18. juni 2015. Besøkt 3. februar 2012.
- ^ «Favre quits as Monchengladbach coach». BBC Sport. Besøkt 18. november 2015.
- ^ «Tactical Analysis of Favre’s Flexible 4-4-2 System against Leverkusen». Bundesligafanatic.com (engelsk). Besøkt 24. juni 2015.
- ^ a b c d e f g h i j k «Lucien Favre» (tysk). Kicker. Besøkt 24. juni 2015.
- ^ «Hertha BSC» (tysk). Kicker. Arkivert fra originalen Bruk av
|arkiv_url=
krever at|arkivdato=
også er angitt (hjelp). Besøkt 24. juni 2015. - ^ «Bor. Mönchengladbach» (tysk). Kicker. Arkivert fra originalen Bruk av
|arkiv_url=
krever at|arkivdato=
også er angitt (hjelp). Besøkt 24. juni 2015.
Eksterne lenker
- (en) Lucien Favre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Lucien Favre på Internet Movie Database
- (de) Lucien Favre – Munzinger Sportsarchiv
- (fr) Lucien Favre – LÉquipe
- (en) Lucien Favre – Transfermarkt
- (en) Lucien Favre – Transfermarkt (manager)
- (en) Lucien Favre – national-football-teams.com
- (en) Lucien Favre – WorldFootball.net
- (en) Lucien Favre – FootballDatabase.eu
- (de) Lucien Favre – fussballdaten.de
- (en) Lucien Favre – Soccerway
- (en) Lucien Favre – EU-Football.info